Справа № 334/3932/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 334/3932/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції
на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. в адміністративній справі №334/3932/24 (2-а/334/42/24)
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кострицької Анастасії Віталіївни Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івахніна А.В., звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кострицької А.В., Департамент патрульної поліції , третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2024р. у справі №334/3932/24 позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кострицької А.В., Департамент патрульної поліції, третя особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху /а.с.26/.

У встановлений судом строк позивачем було усунено недоліки позовної заяви і ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №334/3932/24 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с. 52/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням уточнення позовних вимог, на те що 01.05.2024р. інспектором поліції винесено постанову серії ЕНА №2045553, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови вона порушила встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті, рухаючись з швидкістю 77км/год, чим порушила п.12.4 ПДР, а саме порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено швидкість не більше 50 км/год), вимір зроблено приладом TruCam ТС008387, але позивач вважає, цю постанову необґрунтованою та безпідставною з огляду на те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а також не було надано доказів на підтвердження наявності складу адміністративного порушення в діях позивача, у зв`язку з чим позивач вважає, що постанова відповідача ЕНА №2045553 від 01.05.2024р. не відповідає вимогам закону, просила суд скасувати постанову серії ЕНА №2045553 від 01.05.2024р., якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності та провадження у справі закрити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. у справі №334/3932/24 позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.05.2024 серії ЕАН № 2045553, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. на ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито; стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 5605,6грн., які складаються із судового збору в сумі 605,6грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000грн. (суддя Фетісов М.В.) /а.с. 95-97/.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 105-111/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В. /а.с. 57/.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.06.2024р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. у справі №334/3932/24 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 126/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 23.09.2024р. /а.с. 129/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024р. у справі №334/3932/24 поновлено Департаменту патрульної поліції строк апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. у справі №334/3932/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. у справі №334/3932/24 /а.с. 131/, і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 08.10.2024р. /а.с. 132/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 134, 135, 136, 137/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 01.05.2024р. поліцейським 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , було складено постанову серії ЕНА №2045553 про адміністративне правопорушення /а.с. 11/, відповідно до якої 01.05.2024р. 15:00 годин в м. Запоріжжя на Прибережній автомагістралі/Бульвар Шевченка 74-А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAZDA 3 держномер НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 77км/год. Вимір зроблено приладом TruCam ТС008387, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50км/год), та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою відповідача застосовано штраф у розмірі 340грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст.35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Аналіз наведених норм чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у даній справі, зокрема положень ст.14 Закону України «Про дорожній рух», якою встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про державний рух, яким серед інших відповідно до ст. 52, 53 цього ж закону є Національна поліція України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», якою на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені під час розгляду справи, дозволяє колегії суддів зробити висновок про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, 29.10.2021р. прийняв законну постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України в межах санкції ст.122 КУпАП України.

При цьому колегія суддів, з урахуванням положень ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007р. у складі Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», встановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Стосовно правомірності прийнятої відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення по суті, колегія суддів вважає необхідно зазначити наступне.

Згідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч.1ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. у справах про протиправність таких рішень, покладено саме на суб`єкт владних повноважень.

Позивач - ОСОБА_1 заперечуючи факт порушення нею ч.1 ст.122 КУпАП, посилається на те, що інспектор поліції порушено вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу способом утримання вимірювача швидкості в руках та за відсутності знаку, який інформує про змонтовану/розміщену фототехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а тому вважає, що поліцейський розглянув справу, не маючи жодних підтверджуючих даних про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, чим порушив приписи ст.245 КУпАП.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції надано диск, із розміщеним на ньому фотофайлом -_33200_0501_145934_F0024jpg, який зроблено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI ІІ LTI 20/20 ТС008387.

Додані відповідачем до відзиву письмові докази підтверджують, що TruCam LTI ІІ 20/20 ТС008387, «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 № 04/05/02-3560 /а.с. 75, 76, 78/.

Таким чином, даний фотофайл, здійснений лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 ТС008387 є отриманим у встановленому законом порядку доказом скоєного позивачем правопорушення та підтверджує перевищення позивачем швидкості в межах населеного пункту на 20км/год.

Зазначений доказ, колегія суддів вважає належними та допустимими.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Зазначений фотофайл спростовує пояснення позивача про те, що ним не порушено вимоги п.12.4 ПДР України, оскільки на фото зафіксовано швидкість 77км/год автомобіля MAZDA 3 держномер НОМЕР_1 , яке зроблено лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 ТС008387, а тому колегія суддів вважає, що відповідач 01.05.2024р. прийняв законну та обґрунтовану постанову серії ЕНА №2045553 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі спростовуються належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не досліджено фотофайл, який підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, що зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 ТС008387, отже судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії ЕНА №2045553 від 01.05.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, тому з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, у суду першої інстанції були відсутні.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, а зроблені судом висновки суперечать фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам, що призвело до постановлення ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного процесуального права, що відповідно до положень ст.317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 24.06.2024р. у даній справі скасувати.

Вирішуючи позовні вимоги позивача, колегія суддів вважає, що підстави для визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2045553 від 01.05.2024р. відсутні, а тому позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024р. у справі №334/3932/24 скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 10.10.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов