Справа № 120/12983/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

16 жовтня 2024 р. Справа № 120/12983/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н. Л., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незастосування при призначенні позивачу з 01.11.2020 пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки.

Відповідна подія (переведення позивача на пенсію за віком) мала місце 29.10.2020. Починаючи із 01.11.2020 позивач просить здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки.

Ухвалою суду від 07.10.2024 дану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, в тому числі, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою із зазначенням підстав для поновлення такого строку та доказами поважності причин його пропуску.

10.10.2024 представником позивача подано матеріали на усунення недоліків. Представник позивача вказав, що з моменту призначення пенсії за віком на загальних підставах з 29.10.2020 року ОСОБА_1 був позбавлений можливості встановити відповідні правові підстави та перевірити дії пенсійного фонду під час нарахування пенсійних виплат, оскільки мав на це поважну причину, а саме був зайнятим постійним доглядом за хворим батьком ОСОБА_2 , що підтверджується копією довідки серії 2-18АА № 316029 (до акту огляду MCEК) ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності по зору, безстроково. Відповідно до висновку останній потребує догляду. Також вказав, що оскільки через хворобу батька, за яким позивач здійснював догляд у нього не було ні часу ні фактичної можливості займатися вирішенням власних питань, батько був позбавлений можливості рухатися, зовсім не бачив.

Надаючи оцінку викладеним позивачем обставинам, суд враховує наступне.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному ж випадку, вимоги даного позову стосуються дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески з три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки. Та як наслідок, просив здійснити перерахунок його пенсії з дня призначення пенсії за віком, а саме, з 01.11.2020.

Відповідна подія мала місце 29.10.2020, тобто, з дня призначення пенсії. А тому, починаючи із дня наступного з днем призначення пенсії (01.11.2020) позивач просить здійснити перерахунок його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески з три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2017-2019 роки

В той же час, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише 01.10.2024, тобто із пропуском строку звернення до суду.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Також у постанові зазначено, що отримання особою листа від суб`єкта владних повноважень у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру виплат, своєчасність/несвоєчасність їх перерахунку, тощо.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вкотре наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки звернувся лише 14.08.2024. У свою чергу, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 10.09.2024 вказало на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Проте, суд вкотре наголошує, що подання такої заяви та отримання відповіді на неї не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почала вчиняти більш ніж через рік відтоді, коли на її думку, мав місце факт порушення її прав.

Таким чином, наведені обставини не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, адже такі обставини лише свідчать про початок вчинення позивачем певних дій для захисту своїх прав.

З дня призначення пенсії за віком (29.10.2020) до моменту звернення з цим позовом до суду пройшло майже 4 роки.

Крім того в матеріалах справи відсутні належні докази про те, що позивач безперервно з жовтня 2020 та протягом 4 років здійснював постійний догляд за своїм батьком, що об`єктивно унеможливлювало його своєчасне звернення до суду.

Самі по собі обставини догляду за своїм батьком не можуть бути поважними причинами пропуску строку звернення до суду в цьому випадку.

Втім, на думку суду, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави не є тими непереборними обставинами, за яких позивач не міг вчасно звернутись до суду та не можуть слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду у спірному випадку.

Суд вкотре звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними (ухвали Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18).

Так, суд враховує, що вимоги даного позову стосуються дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески з три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки.

Таким чином, в межах спірних правовідносин визначений у ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду має охоплюватися виключно шестимісячним строком до моменту звернення позивача до суду.

Отже, в даному випадку заявлені у цій справі позовні вимоги щодо оскарження дій відповідача за період з 01.04.2024 (в межах шестимісячного строку до моменту звернення до суду) необхідно вважати такими, що заявлені позивачем в межах визначеного у ч. 2 ст. 122 КАС України процесуального строку.

Натомість, заявлені у цій справі позовні вимоги за період з 29.10.2020 по 31.03.2024 розгляду не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем у цій частині строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовну заяву, в частині позовних вимог, що стосуються оскарження дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески з три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2017-2019 роки, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок такої пенсії з 01.11.2020 по 31.03.2024 необхідно повернути.

При цьому, позовні вимоги що стосуються періоду перерахунку пенсії позивача з 01.04.2024 підлягають розгляду судом.

Відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії що стосуються оскарження дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, з урахуванням ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески з три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2017-2019 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок такої пенсії з 01.11.2020 по 31.03.2024 повернути позивачу у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.