Справа № 332/4672/24
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4672/24
Провадження №: 2-а/332/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені якого діє адвокат Гесня Наталія Томашівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гесня Наталія Томашівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2024 № 538, якою ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною з таких підстав:

- позивачу було вручено повістку представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки поза межами адміністративної території, на яку поширюється повноваження відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, адже позивач з 2000 року перебуває на обліку за місцем реєстрації в ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- відповідачем було порушено порядок про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, прибути до Відповідача у зазначений час та місце він не міг у зв`язку із необізнаністю про такий обов`язок;

- позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із тим, що він заброньований ПРАТ «ЗАПОРІЖВОНЕТРИВ».

Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у 5-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

30.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначила, що 28.06.2024 було проведено оповіщення громадянина ОСОБА_1 . 29 червня 2024 року ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 03.07.2024 перебував у розшуку. 29.07.2024 ОСОБА_1 було виявлено працівниками поліції ГУНП в Запорізькій області. Того ж дня був складений протокол № 538 про адміністративне правопорушення. Розгляд справи призначено на 30.07 2024 року. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений своєчасно під особистий підпис в протоколі №538 від 29.07.2024 року. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 30.07.2024 чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав.

Вважає посилання представника позивача на порушення адміністративної територіальності безпідставними, адже ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюють заходи оповіщення та призову громадян незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

На спростування порушення відповідачем порядку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , представник зазначила, що ОСОБА_1 відмовився отримати повістку, про що було складено акт про відмову від отримання повістки.

Також представник відповідача зазначила, що при складанні протоколу та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не надавалась інформації про наявність бронювання. Тому вважає, що дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 при винесенні постанови № 538 від 30.07.2024 здійснені на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а постанова є законною та винесеною в межах правового поля.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що інструктором відділення рекрутингу та комплектування другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим сержантом ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення № 536 відносно позивача ОСОБА_1 про те, що 29.06.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Протокол складено у присутності позивача. У протоколі зафіксовані пояснення позивача, згідно з якими останній зазначив, що не був повідомлений про вручення йому повістки.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 30 липня 2024 року винесена постанова № 538 за справою про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 29.06.2024 року громадянин ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Про дату, час та місце прибуття був повідомлений особисто в усній формі, оскільки від отримання повістки відмовився, про що було складено відповідний акт про відмову від 28.06.2024. Однак в призначений день ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув. Про наявність поважної причини не повідомив. Із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не звертався.

Звертаючись із зазначеним позовом, позивач ОСОБА_1 зауважував, що відповідачем була порушена адміністративна територіальність, порушено порядок про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також порушено п. 1 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: через наявність у нього броні на ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ».

Судом відхиляються дані зауваження, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24,02.2022. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

З урахуванням наведеного посилання позивача на порушення адміністративної територіальності є безпідставними.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Так, судом встановлено, що 28.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 було повідомлено про необхідність з`явитися 29.06.2024 з 08:00 до 12:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Від отримання повістки ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.06.2024 р. Факт розуміння ОСОБА_1 про наявність повістки, підтверджується відеозаписом, що долучений до матеріалів справи. Тому, посилання позивача на порушення Відповідачем порядку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 також не знайшли свого підтвердження.

Щодо посилань позивача на той факт, що він заброньований ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ», тому не підлягає призову, суд зазначає наступне.

З відеозапису, який було долучено до матеріалів справи, вбачається, що на запит уповноваженої особи ОСОБА_1 повідомив, що у минулому році у нього була бронь, дані з минулого року не поновлював, але може це зробити хоч зараз. Про те, що позивач станом на 28.06.2024 був заброньований, таких даних відеозапис не містить. Більш того, під час складання протоколу № 538 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували наявність броні, а так само доказів поважності нез`явлення за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таких доказів не було надано і суду.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з частинами 4-6 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом; суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова № 538 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 грн. є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі № 400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені якого діє адвокат Гесня Наталія Томашівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Ю.І. Ретинська