Справа № 160/14620/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою.
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку його грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку його одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 років;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку його грошової компенсації за невикористані 84 календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2020 роки;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 19.07.2024 року залучено до участі у цій справі в якості відповідача-2 - ВЧ НОМЕР_2 , в якості відповідача-3 - ВЧ НОМЕР_3 .
На виконання вимог ухвали суду від відповідача-3, 15.08.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає наступне. ВЧ НОМЕР_3 згідно із організаційно-штатної структури не має своєї фінансово-економічної та юридичної служби та не здійснює самостійно нарахування та виплати грошового забезпечення. ВЧ НОМЕР_3 знаходиться на фінансовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 . Під час проходження служби у ВЧ НОМЕР_3 з 05.10.2018 р. по 06.07.2020 р. позивач також знаходився на грошовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 . Всі види грошового забезпечення, які відносилися до компетенції командира ВЧ НОМЕР_3 виплачені позивачу. Виходячи з наведеного, відповідач-3 вважає, що прийняття рішень щодо законності чи незаконності виплат індексацій, проведення її нарахування та здійснення виплати належить до компетенції фахівців фінансово-економічних управлінь (служб) військових частин. В даному випадку, розрахунок індексації позивачу повинно бути зроблено фахівцями юридичної та фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 , або за рішенням суду.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, позицію відповідачів, викладену у відзивах на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 29.09.2009 року по 05.10.2018 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , з 06.10.2018 року по 06.07.2020 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_3 та був зарахований на грошове забезпечення до ВЧ НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 06.07.2020 року №90 старшину ОСОБА_1 , командира відділення автомобільного взводу, звільненого наказом начальника 405 вузла фельд`єгерського поштового зв`язку від 28.04.2020 року № 3 у запас за підпунктом «А» - у зв`язку із закінченням строку контракту пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважати таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 06.07.2020 року виключено зі списків особового складу частини усіх видів забезпечення.
За період служби з 01.12.2015 року по 06.07.2020 року позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №160/10795/22 позов ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. включно;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 р., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- в решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №160/10795/22. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 06.07.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 06.07.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року в адміністративній справі № 160/10795/22 залишено без змін.

06.09.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №160/10795/22 відповідачем виплачено на користь позивача частину індексації грошового забезпечення у загальній сумі 16 528,30 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

08.05.2024 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22 відповідачем-1 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року за період 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та індексацію-різницю грошового забезпечення 4 011,63 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 06.07.2020 року у загальній сумі 179 473,06 грн, із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Частинами першою - третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Пунктом 8 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлено, шо військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

За змістом частини 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

За приписами ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За змістом ст.19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення Військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, то вона має бути врахована у складі грошового забезпечення, зокрема для розрахунку виплати грошових допомог при звільненні.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 року у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 року у справі № 820/3423/18.

Як вже зазначено судом вище, відповідачем-1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі №160/10795/22 виплачено на користь позивача частину індексації грошового забезпечення у загальній сумі 16 528,30 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%. Також на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року за період 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та індексацію-різницю грошового забезпечення 4 011,63 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 06.07.2020 року у загальній сумі 179 473,06 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%.

Оскільки індексація грошового забезпечення позивача проведена вже після нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, підстави вважати, що ці виплати були нараховані та виплачені з урахуванням проіндексованого грошового забезпечення, зі складових якого визначається розмір наведених вище виплат, відсутні.

Проте, жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що відповідачем-1 враховувалась індексація при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, відповідачем-1 не надано, а відтак, суд доходить висновку, що при обчисленні одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, ВЧ НОМЕР_1 не було враховано індексацію грошового забезпечення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача-1 щодо розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій - без урахування, зокрема, індексації.

Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як одноразова грошова допомога при звільненні, грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3423/18 від 21.12.2021 року.

Отже, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний характер, відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо не включення при розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій - індексації як складової місячного грошового забезпечення, чим порушив права позивача на отримання такої виплати в повному розмірі.

Вирішуючи питання про суб`єкта, якого належить зобов`язати вчинити відповідні дії на користь позивача в зв`язку з наявними обставинами порушення його права суд враховує, що аналогічне за змістом питання саме щодо позивача вже вирішувалося під час вирішення розгляду справи №160/10795/22. Відповідно, суд вважає за належне покласти таке зобов`язання саме на відповідача-1.

Також суд зауважує, що доводи відповідача-2 та відповідача-3 в цій справі свідчать про те, що останні не допустили протиправної поведінки щодо позивача через відсутність повноважень вчиняти дії, пов`язані з правами, за захистом яких він звернувся до суду по цій справі.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача-1 судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2020 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 - 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 11 календарних років з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 84 календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2020 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 84 календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2020 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі №160/10795/22.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма