Справа № 460/9170/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
14 жовтня 2024 року м. Рівне №460/9170/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 (далі -відповідач), у якому просить суд:
визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною в невиплаті належних сум у день звільнення;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити недоотримане грошове забезпечення в розмірі 4038,68 грн;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити різницю для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2024 рік;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити різницю для повного розміру додаткової грошової винагороди в розмірі 5400,00 грн за період на протязі: з квітня 2022 року по січень 2023 року, березня та червня 2023 року.
Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частинами тринадцятою-п`ятнадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов висновку, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, а тому її належить залишити без руху, з огляду на наступне.
Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, за правилами частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Суд звертає увагу на те, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом вже досліджувалося судом.
Так, в ухвалі від 21.08.2024 про залишення позову без руху суд зауважив, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
З приводу оскарження позивачем дій військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні та не виплаті різниці для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2022 рік, суд зазначає наступне.
Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Отже, встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, є 30 вересня відповідного року.
Тому, перебіг строку звернення особи до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня слід обраховувати з 01 листопада відповідного року (перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок).
Таким чином, враховуючи обізнаність позивача про порушення свого права на отримання виплати грошової допомоги до 5 травня 2022 року та встановлений шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, позивач мав звернутися до суду до 31.03.2023. Натомість, звернувшись до суду із даною позовною вимогою 15.08.2024, позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.
З приводу оскарження позивачем дій військової частини НОМЕР_1 , що полягають у не нарахуванні та не виплаті різниці для повного розміру щорічної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2023 рік, суд зазначає наступне.
Згідно п.4 Порядку здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 р. № 754, отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 10-1, 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 24 серпня поточного року включно, яким грошову допомогу не виплачено станом на 1 жовтня, мають право звернутися щодо її виплати до Пенсійного фонду України (його територіального органу за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) та отримати її до 1 листопада поточного року.
Отже, встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, є 1 листопада відповідного року.
Тому, перебіг строку звернення особи до суду з позовними вимогами щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня незалежності України слід обраховувати з 02 листопада відповідного року.
Таким чином, враховуючи обізнаність позивача про порушення свого права на отримання виплати грошової допомоги до Дня незалежності України в 2023 році та встановлений шестимісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, позивач мав звернутися до суду до 02.05.2024. Натомість, звернувшись до суду із даною позовною вимогою 15.08.2024, позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду.
З урахуванням наведеного вище, судом постановлено ухвалу від 21.08.2024 про залишення позову без руху та встановлено позивачу строку для усунення недоліків позову шляхом подання до суду, зокрема, заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали суду від 21.08.2024 позивач засобами підсистеми «Електронний суд» подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого покликався на те, що з 28.02.2022 по 30.05.2024 він проходив військову службу, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 та відповідними наказами військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим не мав доступу до засобів зв`язку для подання позову у встановлений законом строк.
В свою чергу, суд, взявши до уваги обставини спору, що виник між учасниками справи, дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, та ухвалою від 02.09.2024 поновив позивачу такий строк.
20.09.2024 до суду від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду. Вказану заяву відповідач обґрунтовує тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посадах начальника складу складів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_1 і мав доступ до мережі Інтернет, а також не перебував в зоні проведення бойових дій та заходів по стримуванню збройної агресії російської федерації. Також відповідач звертає увагу на те, що протягом строку, який був пропущений позивачем для звернення до суду з цим позовом, останній неодноразово звертався до судів з процесуальними документами з приводу інших справ.
Надаючи правову оцінку доводам відповідача суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що з 04.05.2023 позивач перебував на посаді начальника складу складів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , а з 01.02.2024 по день звільнення зі служби - на посаді діловода служби інфраструктурного забезпечення логістики військової частини НОМЕР_1 .
На переконання суду, перебування позивача на вказаних вище посадах свідчить про наявність у нього доступу як до засобів зв`язку, так і до засобів для підготовки матеріалів позовної заяви, з огляду на що, твердження позивача про те, що він не мав доступу до мережі Інтернет не відповідає дійсності.
Крім того, на підставі відомостей автоматизованої системи документообігу суду (комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду») судом встановлено, що у період з 01.11.2022 по 15.08.2024 до Рівненського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло десять справ та матеріалів судових справ, а саме в адміністративних справах №№ 460/7588/23, 460/2112/21, 460/155/21, 460/4747/21, 460/2770/24, 460/6304/24 та 460/6305/24.
Наведена обставина свідчить про те, що у період з 01.11.2022 по 15.08.2024 (строк, який пропущений позивачем) ОСОБА_1 мав і використовував можливість звернення до суду.
Відтак, у суду відсутні підстави вважати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду, з огляду на шо, викладений в ухвалі від 02.09.2024 висновок суду про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду є передчасним.
Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.
Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23.09.2020) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.
Враховуючи наведене, суд, застосовуючи частини третю та четверту статті 123 КАС України надає можливість позивачу скористатися правом повторно повідомити про причини поважності пропуску строку звернення до суду шляхом надання суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин такого пропуску.
За таких обставин, позовну заяву після відкриття провадження у справі належить залишити без руху відповідно до вимог частини 13 статті 171 КАС України.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 121, 122, 160, 161, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 15 статті 171 КАС України якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовну заяву буде залишено без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК