Справа № 360/657/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року справа №360/657/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі № 360/657/24 (головуючий І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 55 від 13.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.12.2023, із зарахуванням до його пільгового стажу періодів роботи:

- з 05.06.1995 по 18.06.19995 у шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею;

- з 19.06.1995 по 21.07.1995 навчання на курсі у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля;

- з 22.07.1995 по 24.09.1995 у шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею;

- з 25.09.1995 по 01.11.1995 навчання на курсі у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля;

- з 02.11.1995 по 15.03.1996 у шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею;

- з 01.04.2021 по 31.12.2021 у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління Акціонерного товариства Лисичанськвугілля на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду, з повним робочим днем під землею на дільниці з ремонту, налагоджування та випробування гірничо-шахтного обладнання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку.

В обґрунтування позову зазначив, 11 грудня 2023 року, після досягнення 52 років, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 13.12.2023 відповідач відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії, відповідно до ст. 114 Закону № 1058 за відсутності необхідного пільгового стажу

При цьому відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу позивача спірні періоди його роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 55 від 13.12.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 11.12.2023, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи позивача з 05.06.1995 но 18.06.1995 на шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді учня гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 19.06.1995 по 21.07.1995 навчання на курсі у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля, з 22.07.1995 по 24.09.1995 на шахті ''Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді гірника підземного третього розряду з повним робочим днем під землею, з 25.09.1995 по 01.11.1995 навчання на курсі у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля, з 02.11.1995 по 15.03.1996 у шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля" на посаді гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 01.04.2021 по 31.12.2021 у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління Акціонерного товариства Лисичанськвугілля на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідач не врахував до пільгового стажу позивача період з 01.04.2021 по 31.12.2021, оскільки за цей період відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Також не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 05.06.1995 по 18.06.1995, з 19.06.1995 по 21.07.1995, з 22.07.1995 по 24.09.1995, з 25.09.1995 по 01.11.1995, з 02.11.1995 по 15.03.1996, оскільки відсутня інформація про атестацію робочих місць.

Позивач не надав за зазначені періоди роботи уточнюючих довідок, наказів про атестацію робочих місць.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) 11.12.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.12.2023 № 55 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

В рішенні зазначено, що вік заявника становить 52 роки 00 місяців 01 день.

Відповідно до наданих документів страховий стаж становить 40 років 02 місяця 17 днів ( з урахуванням в подвійному розмірі за сп № 1), в тому числі, пільговий стаж за списком № 1, зарахований за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - 06 років 08 місяців 08 днів.

До пільгового стажу не зараховано період робота за даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.04.2021 по 31.12.2021, оскільки відсутні відомості про сплату страхового внеску.

Позивач матиме право на пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 11.12.2025.

Прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за відсутності необхідного пільгового стажу - 8 років.

Як свідчить трудова книжка НОМЕР_2 , позивач у спірні періоди:

- 05.06.1995 прийнятий учнем підземного гірника з повним робочим днем під землею на шахту "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля";

- 19.06.1995 направлено на курси у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля;

- 22.07.1995 переведено гірником підземним третього розряду з повним робочим днем під землею;

- 25.09.1995 направлено на курси у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля;

- 01.11.1995 відрахований з курсів;

- 15.03.1996 звільнено за власним бажанням;

- 27.01.2021 прийнятий електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею на дільниці з ремонту, налагоджування та випробування гірничо-шахтного обладнання у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління Акціонерного товариства Лисичанськвугілля.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості про пільговий характер його роботи у спірні періоди, а позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків у спірні періоди роботи позивача.

Оцінка суду.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (…).

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (…)

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, професія гірник підземний, електрослюсар підземний (Розділ 1, підрозділ 2, пункт а, 1010300а-11717) відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом "д" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як свідчать записи в трудовій книжці позивача він в періоди з 05.06.1995 но 18.06.1995, з 19.06.1995 по 21.07.1995, з 22.07.1995 по 24.09.1995, з 25.09.1995 по 01.11.1995, з 02.11.1995 по 15.03.1996 працював на посадах учня гірника підземного, гірником підземним, електрослюсарем підземним у шахті "Чорноморка" виробничого об`єднання "Лисичанськвугілля", навчався на курсах за спеціальністю у відокремленому підрозділі Навчально-Курсовий Комбінат Акціонерного Товариства Лисичанськвугілля.

Оскільки позивач проходив навчання без припинення трудових відносин, періоди навчання на курсах з 19.06.1995 по 21.07.1995 та з 25.09.1995 по 01.11.1995 підлягають зарахування до пільгового стажу на підземних роботах.

Записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів його роботи та навчання з 05.06.1995 но 18.06.1995, з 19.06.1995 по 21.07.1995, з 22.07.1995 по 24.09.1995, з 25.09.1995 по 01.11.1995, з 02.11.1995.

Щодо доводів апелянта про відсутність інформації про проведення атестації робочих місць суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З огляду на викладене є безпідставними доводи відповідача про неможливість зарахувати спірні періоди роботи позивача до його пільгового стажу за відсутності інформації про проведення атестації робочих місць.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 01.04.2021 по 31.12.2021 у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління Акціонерного товариства Лисичанськвугілля на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду, з повним робочим днем під землею на дільниці з ремонту, налагоджування та випробування гірничо-шахтного обладнання, оскільки згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) відсутня сплата страхових внесків.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною дванадцятою статті 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини другої статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Той факт, що за спірний період роботодавець не сплачував страхові внески не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, позивач фактично позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за вказаний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.12.2021 у справі № 348/1249/17.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків в частині періоду роботи позивача за вказаний період, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при визначенні права позивача на пенсію цього періоду роботи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового підземного стажу позивача за списком № 1 періоду роботи з 01.04.2021 по 31.12.2021 у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління Акціонерного товариства Лисичанськвугілля на посаді електрослюсаря підземного 5 розряду.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі № 360/657/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі № 360/657/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 14 жовтня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв