Справа № 229/6348/24
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 229/6348/24
Номер провадження 2-а/229/20/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Дружківський міський суд Донецької області за головуванням судді Гонтар А.Л. з участю секретаря судового засідання Чирватюк В.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Штукіна В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною постанови про притягнення до адміністративої відповідальності та її скасування,

в с т а н о в и в:

18 вересня 2024 року позивач звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною постанови про притягнення до адміністративої відповідальності та її скасування, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 09 вересня 2024 року на підставі постанови № 368 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 позивача було притягнуо до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що 05 вересня 2024 року о 10 год.07 хв. він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але згідно з витягу з книги протоколів №2 від 30.11.22 року своєчасно не встав на військовий облік військовозобовязаних.

Вважає, що постанова протиправна, тому що не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме.

По-перше, ч.3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тобто, під час воєнного стану.

Якщо він, на думку працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив законодавство, яке регулює питання щодо призиву військовозобовязаного на військову службу під час загальної мобілізації, то і його відповідальність повинна наступити за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП .

По-друге, примітка до ст. 210 КУпАП визначає, що положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються в разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вважає, що у відповідача не було ніяких підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову № 368 по справі про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2024 року за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гри. скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

19 вересня 2024 року суд відкрив провадження у зазначеній справі та призначив її розгляд в судовому засіданні з викликом сторін на 24 вересня 2024 року (а.с.17).

30 вересня 2024 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача не погодився із позовними вимогами ОСОБА_1 , посилаючись на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_5 статусу юридичної особи не має, є відокремленим структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_6 та безпосередньо йому підпорядковується.

ІНФОРМАЦІЯ_5 не є юридичною особою, не мас рахунків та фінансового відділу.

Вважають, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210 КУпАП.

А саме, 05 вересня 2024 працівником ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 складено Протокол № 368 щодо вчинення правопорушення передбаченого у ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При складанні протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом, крім того, у поясненнях він зазначив - «З правопорушенням згоден».

Відповідно до протоколу громадянину ОСОБА_1 під підпис, доведено, що розгляд справи відбудеться о 13.00 годині 09 вересня 2024 року за вказаним адресом.

Копію протоколу ним отримано, про що правопорушника розписався.

Будучи ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 09 вересня 2024 не прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило.

09 вересня 2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 368, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого у ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

10 вересня 2024 правопорушник особисто отримав копію вказаної постанови.

Представник відповідача зазначає, що в постанові не вказано про відстрочку або оновлення даних, або не повідомлення щодо окремих відомостей (даних) які не оновлено.

Відповідно до складеного протоколу та винесеної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 не став на військовий облік військовозобов`язаних по досягнення 25 (27) років.

А саме, протягом місяця не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, не замінив приписне посвідчення на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (військово-обліковий документ). Далі не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в період з (коли йому виповнилося 27-років) 23 липня 2022 по 05 версня 2024, чим порушував Правила військового обліку призовників,військовозобов`язаних та резервістів .

Просять у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.22-29).

Позивач з`явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви та просив їх підтримати.

Представники відповідача не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із частиною третьою ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані докази, висновує таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №368 від 05 вересня 2024 року складеного головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , останній порушив правила військового обліку, а саме, згідно з витягу книги протоколів № 2 від 30 листопада 2022 року своєчасно не встав на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив вимоги, зазначені у ч. 1 абзацу 6, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", підпункту 1 пункту 2 розділу П Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", п. 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та вчинив адміністративне правопорушення передбачене у ч. 3 ст.210 КУпАП (а.с. 9).

На підставі постанови начальника терріторіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 від 09 вересня 2024 року №368 по справі про адміністративне правопорушення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн (а.с.8).

Відповідно до вказаної постанови, начальником терріторіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги, зазначені у ч. 1 абзацу 6, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", підпункту 1 пункту 2 розділу П Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", п. 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с.8).

Згідно із довідкою МСЕК серія 12 ААВ № 601595 від 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 є інвалідом другой групи (а.с.5).

Також, наявність 2 групи інвалідності у ОСОБА_1 підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 29 грудня 2022 року (а.с.6).

У відповідності до ч.1 ст.2КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

У ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі статі 9 КУпАП зазначено, що адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами., що передбачено ст. 251 КАС.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У статтях 33,280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що позивач порушив вимоги, зазначені у ч. 1 абзацу 6, ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", підпункту 1 пункту 2 розділу П Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", п. 1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого у ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до статті 210 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Але, вищезазначена стаття у вказаній редакціі набула чинності 09 травня 2024 року № 3696-ІХ.

Зазначене представником відповідача правопорушення було вчинено 23 липня 2022 року, на той час чинною була стаття 210 КУпАП, в такій редакції- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -

тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Третю частину зазначена стаття не передбачала.

У статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, ч. 3 ст. 210 КУпАП не була чинною на час скоєння правопорушення ОСОБА_1 і тому не могла бути застосована при притягненні його до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

У ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.

Відповідно до пп.2 п.1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці,до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органіву строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Наведені положення підзаконного акту, порушення яких ставиться в провину позивачу, передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після отримання ними відповідних документів (мобілізаційних розпоряджень, повісток, тощо) з`явитися до відповідного органу в строк зазначений у цих документах, для:

- взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період;

- оформлення військово-облікових документів;

- проходження медичного огляду;

- направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності;

- призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відтак, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вказаних положень підзаконного нормативного акту, особа уповноважена на складення постанови про адміністративне правопорушення, повинна довести, що особа отримавши відповідне розпорядження чи повістку, не з`явилась до компетентного органу у встановлений строк, для взяття її на військовий облік чи виконання інших, передбачених Правилами дій.

Відповідно до абзацу 3, ч. 10 ст. 1 Закону України громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із вимогами зазначеними у ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, оскаржувана постанова не містить будь яких даних про те, що ОСОБА_1 отримував виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів, та не з`явився до будь якого із вказаних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах, чим порушив вимоги пп.2 п.1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Матеріали справи також не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку на момент винесення оскаржуваної постанови.

Так, з витягу з книги протоколів засідань призовної комісіі від 30 листопада 2022 року вказано, що ОСОБА_1 , народився 1995 року, рішенням призовної комісії звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку із досягненням 27-річного віку. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про ВО і ВС" 2006 року взятий на військовий облік військовозобов`язаних, матеріали направлено до правоохоронних органів, як на призовника, який ухилився від призову.

Належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт не перебування позивача на військовому обліку станом на дату складення оскаржуваної постанови, відповідачем суду не надано.

У відзові представника відповідача зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що "він не став на військовий облік військовозобов`язаних по досягненню 25 (27) років".

Оскаржувана постанова не містить даних про те, на підставі чого було встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку, крім того, це твердження суперечить відомостям, зазначеним у витягу з книги протоколів, а саме, "звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку із досягненням 27-річного віку. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про ВО і ВС" 2006 року взятий на військовий облік військовозобов`язаних".

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, у статті 38 КУпАП передбачені строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Як вбачається із відзову представника відповідача, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що "він не став на військовий облік військовозобов`язаних по досягненню 25 (27) років.

Із витягу книги протоколів засідань призовної комісіі вбачається, що цей факт став відомий 30 листопада 2022 року.

Тобто, ОСОБА_1 можливо було притягнути до адміністративної відповідальності до 28 лютого 2023 року, або не пізніше 30 листопада 2023 року.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена 09 вересня 2024 року, тобто за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, суд , вважає, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

За змістом, викладеним у ч.3 ст.286 КАС України наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд висновує, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Оскільки оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

У ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі положення ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судового збору, як інваліда 2 групи, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2,5-6,8-10,14,72-77,90,132,139,241-246,286 КАС України, ст.7,38, 258, 268,276, 280,287-289,293 КУпАП,ст.62 Конституції України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною постанови про притягнення до адміністративої відповідальності та її скасування - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 368 від 09 вересня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 17000,00грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішенння виготовлено 13 жовтня 2024 року.

Суддя: А. Л. Гонтар