Справа № 440/5265/24
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 р. Справа № 440/5265/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/5265/24

за позовом ОСОБА_1

до Миргородської міської ради Полтавської області , Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( далі -Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення сорок третьої позачергової сесії Миргородської міської ради Полтавської області восьмого скликання № 392 від 08 грудня 2023 року "Про внесення змін до Рішення другої сесії міської ради восьмого скликання (II засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання" в частині виключення із структури апарату міської ради та її виконавчого комітету посади першого заступника міського голови (пункт 1), скорочення посади першого заступника міського голови (пункт 2) та звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника міського голови у встановленому законодавством порядку (пункт 3);

-визнати протиправним та скасувати Розпорядження Миргородської міської ради (по кадрах) Полтавської області за підписом Міського голови № 69-к від 19 лютого 2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 " - "Відповідно до Рішення сорок третьої позачергової сесії міської ради восьмого скликання від 08 грудня 2023 року № 392 "Про внесення змін до Рішенням другої сесії міської ради восьмого скликання (11 засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання", частини першої статті 5 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" ОСОБА_1 , першого заступника міського голови, звільнити у зв`язку зі скороченням посади першого заступника міського голови відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність та Розпорядження (по кадрах) Миргородської міської ради Полтавської області за підписом Міського голови № 134-к від 02 квітня 2024 року "Про визначення дати звільнення ОСОБА_2 " - "Визначити дату звільнення ОСОБА_1 , першого заступника міського голови, 02 квітня 2024 року - перший робочий день після закінчення його тимчасової непрацездатності";

- поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді першого заступника голови Миргородської міської ради Полтавської області з 03 квітня 2024 року;

- стягнути з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням, що середньоденна заробітна плата за 2023 рік становить 2 708,82 грн;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді першого заступника голови Миргородської міської ради Полтавської області;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняті органом місцевого самоврядування рішення щодо виключення із структури апарату Миргородської міської ради та її виконавчого комітету посади першого заступника міського голови і її скорочення, та подальшого звільнення з займаної посади першого заступника міського голови ОСОБА_1 не узгоджується з приписами діючого законодавства України і винесені з порушеннями порядку і процедури, передбачених Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". При цьому, відповідач при звільненні позивача з вказаної посади повинен був керуватися Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Кодексом законів про працю України, які передбачають підстави та порядок щодо звільнення особи зі служби в органах місцевого самоврядування. Також позивач зазначає, що про скорочення займаної посади не був попереджений належним чином відповідно до Кодексу законів про працю України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду 17.06.2024 по справі №440/5265/24 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції того факту, що звільняючи позивача з публічної служби, відповідачем не було зазначено жодної правової підстави, що передбачені ст. 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", та не зазначено будь-яких беззаперечних мотивів такого звільнення, що стало наслідком невмотивованого, а отже протиправного винесення судом рішення та розпорядження суб`єкта владних повноважень про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади. Разом з тим, суд першої інстанції вдався до помилкових та упереджених тлумачень і приписів ч.1.ст.49-2 КЗпПУ щодо доведеності факту персонального попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення працівника не пізніше ніж за два місяці. Крім того, позивач заперечує факт отримання ним будь-яких електронних повідомлень щодо скорочення займаної ним посади та наступне його вивільнення.

Представник Миргородської міської ради Полтавської області надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі №440/5265/24 року залишити без змін.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якій просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 постановою Миргородської міської територіальної виборчої комісії № 92 від 10 листопада 2020 року був зареєстрований депутатом Миргородської міської ради по територіальному виборчому округу № 4 у м. Миргород.

Рішенням другої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 15 грудня 2020 року (друге засідання) за № 7 було затверджено структуру, загальну чисельність, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання, в тому числі затверджена посада першого заступника Миргородського міського голови та 3 посади заступників.

Рішенням другої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 15 грудня 2020 року (друге засідання) за № 8 позивач був обраний першим заступником Миргородського міського голови з одночасним припиненням повноважень депутата Миргородської міської ради восьмого скликання.

07 грудня 2023 року винесено Розпорядження № 57-р «Про скликання сорок третьої позачергової сесії міської ради восьмого скликання», відповідно до якого на розгляд сесії винесені питання, зокрема, п.2.3 "Про внесення змін до Рішенням другої сесії міської ради восьмого скликання (11 засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання".

Про скликання сорок третьої позачергової сесії міської ради восьмого скликання була розміщена інформація на офіційному сайті Миргородської міської ради 07 грудня 2023 року.

Рішенням сорок третьої позачергової сесії Миргородської міської ради восьмого скликання № 392 від 08 грудня 2023 року «Про внесення змін до рішення другої сесії міської ради восьмого скликання (ІІ засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 «Про затвердження структури, загальної чисельності, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів, витрат на їх тримання» відповідно до п. 5,6 ч. 1 ст. 26, п.6 ч. 4 ст. 42, п.1 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», п.1 ст. 40 КЗпП України, частини третьої ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» вирішено, зокрема, виключити із структури апарату міської ради та її виконавчого комітету посади першого заступника міського голови -1 шт.од., заступника міського голови - 3 шт.од.; скоротити посади: першого заступника міського голови, заступника міського голови (вакансія); звільнити ОСОБА_1 з посади першого заступника міського голови у встановленому законодавством порядку; вивести ОСОБА_1 з складу виконавчого комітету Миргородської міської ради, затвердженого рішенням 38 сесії міської ради 8 скликання від 8 вересня 2023 року № 253; затвердити штатний розпис апарату міської ради та її виконавчого комітету, а також виконавчих органів міської ради в новій редакції; зобов`язати міського голову Соломаху Сергія Павловича подати на чергову сесію міської ради пропозиції щодо подальшої оптимізації структури апарату міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради та скорочення штатної чисельності працівників.

На виконання рішення №392, 11 грудня 2023 року Миргородським міським головою прийнято розпорядження № 267-к "Про попередження ОСОБА_1 ", яким попереджено ОСОБА_1 про наступне звільнення через два місяці за пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням посади (а.с.143).

Розпорядженням міського голови № 69-к від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 , першого заступника міського голови, звільнено у зв`язку зі скороченням посади першого заступника міського голови. Визначено, що датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність. Відділу обліку, контролю та звітності провести остаточний розрахунок при звільненні, надіслати письмове повідомлення ОСОБА_1 про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (а.с. 76).

23 лютого 2024 року з позивачем було здійснено остаточний розрахунок при звільненні та перераховано на картковий рахунок суму у розмірі 116121,48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №131 від 23 лютого 2024 року.

Розпорядженням міського голови №134-к від 02 квітня 2024 року "Про визначення дати звільнення ОСОБА_1 " визначено дату звільнення ОСОБА_1 , а саме: 02 квітня 2024 року - перший робочий день після закінчення його тимчасової непрацездатності.

Не погоджуючись зі спірними Рішенням та Розпорядженнями, вважаючи їх протиправними та прийнятими з порушенням процедури, передбаченої чинним законодавством, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, виходив з того, що спірні Рішення сорок третьої позачергової сесії Миргородської міської ради Полтавської області восьмого скликання № 392 від 08 грудня 2023 року "Про внесення змін до Рішення другої сесії міської ради восьмого скликання (II засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання" в частині виключення зі структури апарату міської ради та її виконавчого комітету посади першого заступника міського голови (пункт 1), скорочення посади першого заступника міського голови (пункт 2) та звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника міського голови у встановленому законодавством порядку (пункт 3), Розпорядження Миргородської міської ради (по кадрах) Полтавської області № 69-к від 19 лютого 2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та Розпорядження Миргородської міської ради Полтавської області № 134-к від 02 квітня 2024 року "Про визначення дати звільнення ОСОБА_2 " прийняті відповідачем в межах і на підставі наданих повноважень, а також з дотриманням процедури вивільнення працівників у зв`язку із скороченням штату працівників, передбаченої КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", цим та іншими законами України.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України /стаття 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 10 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема, на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, старости шляхом затвердження відповідною радою.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України.

Отже, ст. 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначає декілька видів підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування, в тому числі і передбачених Кодексом законів про працю України.

Тобто, в даному випадку застосовується підстава передбачена КЗпП України, що визначена чинним законодавством та ніяким чином не порушує права позивача.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що міський голова вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури і штату виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету.

За приписом п. 5 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Частинами 1 та 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо дотримання вимог законодавства в частині процедури, повноважень прийняття рішення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання спірного рішення, 11 грудня 2023 року Миргородським міським головою прийнято розпорядження № 267-к "Про попередження ОСОБА_1 ", яким попереджено ОСОБА_1 про наступне звільнення через два місяці за пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням посади.

Щодо доводів позивача про те, що його належним чином не було попереджено про звільнення, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного,

Як свідчать матеріали справи, листом №4848/01-35 від 13 грудня 2023 року відправлено супровідний лист з рішенням та розпорядженням міського голови № 267-к з повідомлення про прийняття рішення та попереджено про звільнення через 2 місяці, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням на наступні поштові адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися відправнику з відміткою відділу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

18 грудня 2023 року відповідачем також направлено фото розпорядження від 11 грудня 2023 року № 267-к "Про попередженая ОСОБА_4 " та файл в PDF форматі про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням за допомогою текстового месенджера Viber за номером (095) 64-11-177, який зазначений в особовій справі.

Таким чином, посилання позивача щодо неповідомлення про звільнення спростовуються матеріалами справи.

Як свідчать матеріали справи, 19 лютого 2024 року розпорядженням міського голови № 69-к ОСОБА_1 , першого заступника міського голови, звільнено у зв`язку зі скороченням посади першого заступника міського голови. Визначено, що датою звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність. Відділу обліку, контролю та звітності провести остаточний розрахунок при звільненні, надіслати письмове повідомлення ОСОБА_1 про нараховані та виплачені йому суми при звільненні.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов, звільнення одразу після спливу двомісячного терміну було неможливе, оскільки лікарняні ОСОБА_1 оформлював 16 разів, в різних лікарнях і з різними діагнозами. Позивач знаходився на лікарняному 119 днів, це допустимий строк продовження лікарняних без проходження МСЕК, тобто до 01 квітня 2024 року. Тому датою звільнення був зазначений день наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності.

Так, з матеріалів справи слідує, що у період з 05 грудня 2023 року по 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні, що підтверджується медичними висновками №8XMH-P4B4-95EA-E48P від 05 грудня 2023 року, №A67H-T848-P3XE-CAK9 від 12 грудня 2023 року, №96PM-X5EH-EH58- XABM від 26 січня 2024 року, №5С22-K23X-CKE4-654A від 02 лютого 2024 року, №6НЗН-9А6Х-В3Х7-8593 від 12 лютого 2024 року, №5КВА-Х43М-526С-Е2АВ від 14 лютого 2024 року, №Р8К2-2В42-5М95-9ТВ5 від 16 лютого 2024 року, №ВТКЕ-А4М9-КЕ32-ВХ6А від 23 лютого 2024 року, №82KC-96P3-4K83-9C4C від 04 березня 2024 року, №6B9C-TE43-4CCB-89X8 від 25 березня 2023 року, №PXX6-9HE7-9P9E-2B7C від 27 березня 2024 року, листком непрацездатності серії АЛЖ №990852, випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1692 центру торако-абдомінальної хірургії, довідкою Комунального підприємства "Полтавський обласний клінічний медичний кардіоваскулярний центр Полтавської обласної ради" №61 від 26 квітня 2024 року та довідкою Комунального підприємства "Полтавська обласна клінічна інфекційна лікарня Полтавської обласної ради" №203 від 26 квітня 2024 року.

Відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Стаття 49-2 КЗпП України визначає порядок вивільнення працівників, а саме про наступне вивільнення працівники персонально попереджаються не пізніше, ніж за два місяці. Дана стаття, не вимагає письмового попередження про звільнення.

Отже чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Статтею 5 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" встановлено, що у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем дотриманий порядок звільнення позивача у зв`язку зі скороченням посади першого заступника міського голови відповідно до п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Матеріалами справи підтверджено, що 20 лютого 2024 року вказане розпорядження направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися відправнику з відміткою відділу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Розпорядження міського голови № 69-к від 19 лютого 2024 року також направлене на електронну пошту 20 лютого 2024 року, що підтверджується скріншотом електронної поштової скриньки, а також 21 лютого 2024 року за допомогою текстового месенджера Viber за номером (095) 64-11-177.

23 лютого 2024 року відповідно до розпорядження про звільнення з позивачем було здійснено остаточний розрахунок при звільненні та перераховано на картковий рахунок суму у розмірі 116121,48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №131 від 23 лютого 2024 року. Повідомлення про розрахунок направлено рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за вихідним №734/01-25 23 лютого 2024 року на адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися відправнику з відміткою відділу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері.

Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, електронна комунікаційна, інформаційно-комунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанціїї, що відповідач належним чином вчинив всі необхідні дії для повідомлення позивача про його звільнення.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо недотримання процедури про дострокове припинення повноважень заступника міського голови, колегія судів вважає необґрунтованим, оскільки процедура дострокового припинення повноважень стосується виключно заступників голови районної, районної у місті ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, а ОСОБА_1 займав посаду заступника міського голови, тому процедура дострокового припинення повноважень до нього не застосовується.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на позицію Верховного суду викладену у постанові №459/2169/15-а від 13.06.2018 року, оскільки в даному рішенні розглядається звільнення з інших підстав, та посадових осіб іншого рангу.

Так, статтею 4 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначені основні принципи, на яких здійснюється служба в органах місцевого самоврядування, серед яких принцип самостійності кадрової політики в територіальній громаді.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21) під час вирішення спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення, тобто чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників та дотримання відповідної процедури.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що посилання у позивача на безпідставність скорочення є хибними, оскільки питання структури та чисельності міської ради та її виконавчих органів це виключна компетенція міської ради, яка на власний розсуд вирішує свою кадрову політику.

Щодо доводів апелянта про те, що після скорочення замість 59,5 стало 60 штатних посад, колегія суддів зазначає, що відповідно до матеріалів справи, починаючи з 15 грудня 2020 року після прийняття рішення другої сесії восьмого скликання (ІІ засідання) № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатного розпису апарату міської ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання" до нього було внесено 9 змін, станом на 08 грудня 2023 року у штатному розписі та структурі апарату міської ради та її виконавчого комітету кількість штатних посад була іншою, а саме: (було-63, стало-60). Вказані обставини підтверджуються рішеннями Миргородської міської ради , копії яких наявні в матеріалах справи.

Що стосується доводів апелянта щодо неврахування відповідачем переважного права позивача на залишення на роботі, передбачених пунктом 12 статті 40 КЗпП України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Правила статті 42 КЗпП України щодо врахування переважного права на залишення на роботі підлягають застосуванню, якщо відбувається часткове (не повне) скорочення рівнозначних (однотипних) посад, тобто частина посад скорочується, частина - ні, що дає можливість порівняти кваліфікацію та продуктивність праці працівників на рівнозначних (однотипних) посадах, які підлягають скороченню. У такому випадку переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам із урахуванням інших підстав, перелічених у частині другій статті 42 КЗпП України.

Отже, право на залишення на роботі, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП України, враховується лише у разі скорочення однорідних професій та посад.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21.

Таким чином, у разі вивільнення працівників, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу, вживаються заходи щодо попередження про звільнення згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У зв`язку зі скороченням посади першого заступника, та вакантної посади заступника, переважне право на залишення на роботі неможливе, також перевести на іншу посаду не було можливим, оскільки вакантної посади юриста чи геофізика, відповідно до освіти позивача, в Миргородській міській раді та її виконавчих комітетах теж не було, тому були вжиті можливі заходи щодо попередження про наступне звільнення.

Суд погоджується з доводами Миргородської міської ради про неможливість запропонувати позивачеві перед звільненням у зв`язку із скороченням штату працівників іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації з огляду на відсутність посад у штаті Миргородської міської ради. Дана обставина підтверджується штатним розписом Миргородської міської ради, копія якого наявна в матеріалах справи.

Як зазначив відповідач, жодних вимог, пропозицій чи побажань про призначення на якісь інші посади від ОСОБА_1 не надходило ні в якому вигляді. Даний факт позивачем не був спростований.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спірні Рішення сорок третьої позачергової сесії Миргородської міської ради Полтавської області восьмого скликання № 392 від 08 грудня 2023 року "Про внесення змін до Рішення другої сесії міської ради восьмого скликання (II засідання) від 15 грудня 2020 року № 7 "Про затвердження структури, загальної чисельності, штатний розпис апарату міської ради та її виконавчих органів та витрат на їх утримання" в частині виключення із структури апарату міської ради та її виконавчого комітету посади першого заступника міського голови (пункт 1), скорочення посади першого заступника міського голови (пункт 2) та звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника міського голови у встановленому законодавством порядку (пункт 3), Розпорядження Миргородської міської ради (по кадрах) Полтавської області № 69-к від 19 лютого 2024 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та Розпорядження Миргородської міської ради Полтавської області № 134-к від 02 квітня 2024 року "Про визначення дати звільнення ОСОБА_2 " прийняті відповідачем в межах і на підставі наданих повноважень, а також з дотриманням процедури вивільнення працівників у зв`язку із скороченням штату працівників, передбаченої КЗпП України.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Суд також зважає на те, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 по справі № 440/5265/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова