Справа № 400/2902/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/2902/24

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

повний текст судового рішення

складено 01.05.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

01.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах;

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до п. 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-2 від 18.11.2021, та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме: з 07.04.2015 по 21.12.2019 - консультант Державного нотаріального архіву Миколаївської області; з 23.12.2019 по 27.12.2019 - провідний інспектор відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; з 28.12.2019 по 05.01.2021 - провідний інспектор відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; з 05.01.2022 - провідний спеціаліст (державний службовець) юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області; з 11.01.2021 по 31.12.2022 - провідний інспектор юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує про те, що вона має право на зарахування спірних періодів роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони.

Відповідач - територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що ОСОБА_1 не має права на зарахування спірних періодів роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони, адже посада позивачки не входить до переліку посад, затвердженого наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої її роботи в державних органах.

Зобов`язано територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони та зарахувати до її стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме:

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вищеозначене рішення в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції вказав, що позивачка має право на зарахування до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в державних органах.

Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду в частині задоволених позовних вимог територіальним управління Служби судової охорони у Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржувану частину судового акту із прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позових вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області зазначає, що ОСОБА_1 не має права на зарахування спірних періодів роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони.

Згідно із поданим ОСОБА_1 до суду апеляційної інстнації відзивом на апеляційну скаргу, Миколаївським окружним адміністративним судом рішення від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 прийнято із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга суб`єкта владних повноважень має бути залишена без задоволення, а оскаржуваний відповідачем судовий акт - без змін.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 звернулась до начальника територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області із рапортом щодо перерахунку вислуги років в Службі судової охорони відповідно до пункту 5 роздділу 1 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021 та зарахування до вислуги років в Службі судової охорони час роботи в державних органах.

За наслідком розгляду означеного рапорту ОСОБА_1 територіальним управління Служби судової охорони у Миколаївській області надано відповідь (лист від 29.03.2024 №45/05-665 вих), у якій зазначено, що немає підстав для зарахування стажу служби у Службі судової охорони часу роботи в державних органах.

Не погодившись із такою відмовою позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

04.04.2019 Вищою радою правосуддя прийнято рішення №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони».

Пунктом 5 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19, передбачено, що до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Пунктом 19 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020 № 384 передбачено, що до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою № 393.

Згідно із пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Аналогічні за змістом положення містить абзац 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992.

Саме виходячи із наведених норм суд першої інстанції установив, що право позивачки на зарахування спірних періодів роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони є порушеним.

Натомість, така позиція окружного адміністраивного суду частково є неправильною з огляду на таке.

Як установлено колегією суддів, спірним у межах даного апеляційного розгляду є питання стосовно можливості зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони періоди роботи в державних органах, а саме:

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області;

з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

Відповідно до пункту 5 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Отже, колегія суддів зазначає, що лише стаж служби в Службі судової охорони, а саме з 11.01.2021 по 31.12.2021 та з 05.01.2022 по 17.07.2023 дає право на встановлення ОСОБА_1 надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

При цьому, можливість зарахування періодів роботи в ораганах примусового виконання рішень до стаж служби в Службі судової охорони приписами Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правочуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, не передбачено.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції уважає неправильним висновок суду першої інстанції та доводи позивачки стосовно необхідності зарахування до стажу служби в Службі судової охорони час роботи в ораганах примусового виконання рішень.

Між тим, колегія суддів зазначає, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992, не регулюють питання щодо зарахування до стажу служби в Службі судової охорони час роботи в ораганах примусового виконання рішень для встановлення надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затверджено Кабінетом Міністрів України постановою №393 від 17.07.1992 на виконання вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" він визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992, визначено види служби, які зараховуються до вислуги років для призначення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992 не є нормативним актом, який визначає правила обчислення стажу служби для встановлення надбавки за стаж служби та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби Службі судової охорони, як на тому наполягає позивачка, оскільки вона прийнята на виконання Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а її положення визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

З аналогічних підстав суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника стосовно необхідності врахування під час вирішення спірного питання положень постанова Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992 в частині зарахування до стажу служби в Службі судової охорони періодів роботи в інших держаіних органах згідно із переліком посад, який затверджено головою Служби судової охорони.

Відтак, з урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що досліджувана частина позовних вимог ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Стосовно зарахування до стажу служби в Службі судової охорони періодів служби з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області та з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Отже, спірні періоди служби в Службі судової охорони надають ОСОБА_1 право на встановлення надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Натомість, згідно фактичних обставин справи такі періоди територіальним управлінням Служби судової охорони у Миколаївській області протиправно до стажу служби в Службі судової охорони не зараховано.

Означене підтверджується, наказом територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 14.07.2023 №324о/с, у якому зазначено, що вислуга років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби станом на 18.07.2023 становить 00 років 00 місяців 01 день.

З огляду навказане, колегія суддів уважає, що до стажу служби в Службі судової охорони ОСОБА_1 мають зараховуватись періоду служби з 11.01.2021 по 31.12.2021 провідним інспектором юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області та з 05.01.2022 по 17.07.2023 провідним спеціалістом юридичної служби територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, а відтак означену частину позовних вимог судом першої інстанції задоволено цілком правомірно.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, вирішуючи даний спір Миколаївським окружним адміністративним судом застосувано закон, який не підлягає застосуванню, а відтак рішення від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 в частині щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме: з 23.12.2019 по 27.12.2019 та з 28.12.2019 по 05.01.2021 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме:

з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області;

з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Прийняти у вказаній частині нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 стосовно зарахування до стажу служби у Службі судової охорони, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони, надання додатковї оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме: з 23.12.2019 по 27.12.2019 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області; з 28.12.2019 по 05.01.2021 провідним інспектором відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відмовити.

В іншій частині вимог апеляційну скаргу територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 у справі №400/2902/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький