Справа № 461/7469/24
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7469/24
Провадження №2-а/461/213/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

11.09.2024 адвокат Яцишин А.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 29.08.2024 серії ЕНА №2939997 відносно ОСОБА_2 скасувати, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.08.2024 серії ЕНА №2939997, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає зазначену постанову такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України та за наслідком неповного з`ясування обставин справи, з огляду на наступне. Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 29.08.2024 о 17:37. у смт. Східниця вулиця Шевченка, 98, керуючи тз порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. Разом з тим, жодних знаків на ділянці дороги, якою рухався позивач, та які б обмежували рух вантажного автомобіля не було. На вимогу показати докази такого знаку, працівник поліції складав оскаржувану постанову, однак таких доказів не показав. Окрім цього, до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи позивач заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху України, мотивів таких заперечень тощо. Враховуючи наведене, просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 16.09.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 23.09.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Яцишин А.В. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представники відповідачів Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області та Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явилися, належим чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2939997 від 29.08.2024, винесеної інспектором Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Дмитришином В.П., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн у зв`язку з тим, що він 29.08.2024 о 17:37. у смт. Східниця на вулиця Шевченка, 98, керуючи тз порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України - Порушення вимог дорожніх знаків.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пп. «в» п.8.4 Правил дорожнього руху України, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві та відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п.1 ст.32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п.75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п.52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Представник позивача - адвокат Яцишин А.В., обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що вважає вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення недоведеною.

Відповідачами не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме щодо порушення останннім Правил дорожнього руху України.

Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови серії ЕНА №2939997 від 29.08.2024, що в графі «До постанови додаються» не зазначено жодних додатків. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація правопорушення.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачами надано не було.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що поліцейський дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Суд звертає увагу на те, що позивачем також заявлено позов до Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Згідно ч.1 ст.13 «Закону України про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII) систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 Закону № 580-VIII, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Так, постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2939997 від 29.08.2024 винесена інспектором Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Дмитришином В.П.

Разом з тим, проаналізувавши положення Закону №580-VIII та Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», суд дійшов висновку, що Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області не є юридичною особою, а входить до структури Головного управління Національної поліції у Львівській області та не може бути відповідачем у цій справі.

Суд звертає увагу, що належним відповідачем у вказаній справі є Головне управління Національної поліції у Львівській області, від імені якого, зокрема, інспектор Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Дмитришин В.П. уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З огляду на наведене, оскільки адміністративний позов заявлено також до Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, яке є неналежним відповідачем, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до цього відповідача.

Згідно із ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст.245 КАС України.

Таким чином, оскільки у даній справі належним відповідачем є Головне управління Національної поліції у Львівській області, позовні вимоги до такого слід задоволити, постанову серії ЕНА №2939997 від 29.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яка винесена інспектором Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Дмитришином В.П. скасувати, провадження у справі закрити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги до Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягають задоволенню та зазначені вище норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.6, 9, 72-77, 241-246, 295, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області - задоволити.

Постанову серії ЕНА №2939997 від 29.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, яка винесена інспектором Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Дмитришином В.П. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 11.10.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер телефону: НОМЕР_2 ;

представник позивача: Яцишин Андрій Володимирович, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, 82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. Володимира Великого, 30;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, 79000, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, буд.3.

Суддя О.Б. Кротова