Справа № 405/3088/24
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3088/24
Провадження №2-а/405/38/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/3088/24 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Єрьоменко В.П. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1076523 від 26.04.2024 року) звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1933365 від 17.04.2024 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 17.04.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Крушинським Д.І. винесено постанову серія ЕНА № 1933365 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 700 грн. Згідно постанови 17.04.2024 року о 14:51:41 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ - Чоп 225 км, рухався зі швидкістю 124 км/год, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості 70 км/год), чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 54 км/год. Замір швидкості руху здійснювався приладом TruCam ТС000780, фото дод. з п.в. Motorola 4758101, чим порушив п. 12.9 б ПДР. перевищення водіями швидкості руху передбачена знаками 3.29, 3.31, 30.3 та скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зокрема, вказав, що вимірювач, яким здійснювався замір швидкості транспортного засобу - лазерний LTI 20/20 TruCam II, при цьому, TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону № 580-УІІІ, в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку. а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, шо знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема, тримати в руках.

Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, облаштовані відповідним знаком при здійсненні відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч.2 ст.40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.

Між тим, всупереч вищенаведеним приписам інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 контроль швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач здійснювався не в зоні дії дорожнього знаку 5.70 ПДР, та, крім того вимірювальний прилад TruCam, яким здійснювався контроль руху - тримався в руках. Лазерний вимірювач швидкості ТгиСаm в момент фіксації правопорушення не був стаціонарно розміщений, тим самим, позивач вважає, що в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 12.9 (б) ПДР України не підтверджується належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите на підставі п. 1 ч. 1. ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1933365 від 17.04.2024 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу ОСОБА_1 в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду документи, які б належним чином підтверджували зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача, а також до сплаченого судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., доплатити судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

08 травня 2024 року на виконання вищезазначеної ухвали суду представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Єрьоменком В.П. подана заява, яка зареєстрована судом за вх. №12251, в якій просив долучити до матеріалів справи копію паспорта позивача ОСОБА_1 та оригінал квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №07-17543689/С від 07 травня 2024 року на підтвердження доплати судового збору.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи.

При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили, а так само не надходили від учасників справи і клопотань про призначення судового засідання та їх викликом в судове засідання.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції Ярошенко О.М. (діє на підставі довіреності №23145/41/3/01-2023 від 19 грудня 2023 року) подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований судом 25 червня 2024 року за вх. № 17313, за змістом якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , вказуючи на їх необґрунтованість, та вважаючи їх такими, що не відповідають нормам діючого законодавства. Зокрема, відповідно до постанови інспектора роти №3 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час несення служби на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, 225 км, 17.04.2024 інспектором за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780) було виявлено порушення ПДР, а саме: водій транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 124 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29. ( обмеження швидкості руху 70 км/год ), чим порушив п. 12.9. (б) ПДР України. Після чого транспортний засіб було зупинено на підставі п.3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до водія ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 12.9 (б) та п. 2.1. (а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Щодо порушення позивачем правил дорожнього руху в частині перевищення встановлених обмежень швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29, вказав, що таке порушення відображено на роздруківці _СС000_0417_145115.jmf, яка отримана шляхом друку через спеціалізовану комп`ютерну програму з лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam, на якій зокрема зафіксовано транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», з номерним знаком НОМЕР_1 , що рухається 17.04.2024 о 14 год. 51 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, 225 км зі швидкістю 124 км/год. В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС000780), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача.

Крім того, вказав, що вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 використовується у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1314-VІІ. Прилад TruCam LTI - є засобом вимірювальної техніки. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22567, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 19.09.2022 та чинного до 19.09.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000780, є придатним до застосування. Крім того, в самому свідоцтві про повірку зазначено, що МАКСИМАЛЬНО допустима похибка при вимірюванні швидкості в РУЧНОМУ та автоматичному режимах: 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; : 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. Крім того, вказав, що відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 за № 22-38/49, яке дало роз`яснення з приводу використання приладу TruCam та вказав: «Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год, ± 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год. Таким чином, підрозділи поліції використовують вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam як засіб вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam». Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою, законною, оскільки факт правопорушення підтверджується відеофіксацією транспортного засобу позивача, із зафіксованою швидкістю руху, доказами вчинення правопорушення у межах населеного пункту, законністю використання лазерного вимірювача, що отримав всі необхідні сертифікати, на підставі чого підстави для її скасування відсутні.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачем Департаментом патрульної поліції відзив на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.04.2024 року інспектором роти №3 батальйону УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Крушинським Д.І.винесено постанову серії ЕНА № 1933365 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 17.04.2024 року о 14:51:41 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Київ - Чоп 225 км, рухався зі швидкістю 124 км/год, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год), чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 54 км/год. Замір швидкості руху здійснювався приладом TruCam ТС000780, фото дод. з п.в. Motorola 4758101, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР перевищення водіями швидкості руху передбачена знаками 3.29, 3.31, 30.3, чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 рішення у формі постанови серії ЕНА № 1933365 від 17.04.2024 року з підстав фіксації відповідачем порушення швидкісного режиму приладом TruCam, тримаючи його в рука,х та без встановленого на відрізку автодороги дорожнього знаку 5.70.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частина 4 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу (п.а); перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил (п.б); перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю (п.в); різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді) (п.г).

Відповідно до п.п.12.4 -12.7 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. У житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 5.51 "Початок населеного пункту" дозволяється рух зі швидкістю: автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год; транспортним засобам, якими керують водії зі стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, - не більше 60 км/год; автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 5.1 "Автомагістраль" - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. Під час буксирування швидкість не повинна перевищувати 50 км/год.

Дорожній знак 3.29 означає обмеження максимальної швидкості. Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться наявністю належних доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи судом був переглянутий відеозапис (файл _CC000_0417_145115.avi), з приладу LTI 20/20 TruCam,та долучена до відеозапису фотороздруківка, які долучені до матеріалів справи відповідачем на цифровому носії DVD-R диску, які визнаються судом належним доказом, оскільки останні відображають відомості щодо перевищення швидкості позивачем, під час керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема, швидкість транспортного засобу становила 124 км/год.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 з приводу того, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтований, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, всупереч тверджень позивача, положеннями ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, судом зазначається, що лазерний вимірювач швидкості TruCam є, насамперед, засобом вимірювання із допоміжною функцією фото- та відеофіксації, який конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що випливає із змісту Методичних рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, листа ДП «Укрметтестстандарт» від 01.10.2019 року № 22-38/49.

Суд також враховує, що факт руху автомобіля, яким керував позивач, зі швидкістю 124 км/год, підтверджується фотознімком №_СС000_04_17145115.jmx, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС000780, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012, згідно експертного висновку від 07.09.2021 року, дійсного до 07.09.20254 року, придатний до використання (та пройшов 12.03.2024 року повірку, чинну до 12.03.2025 року), що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/30454.

Крім того, можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США (зразок об`єкта експертизи із заводським номером ТС000780) підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07.09.2021 року №04/05/02/-2522.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/30454, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 12.03.2024 року та чинного до 12.03.2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LTI 20/20 №ТС000780, виробник Laser Technology Inc., США, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Крім того, в самому свідоцтві про повірку зазначено, що діапазон вимірювань швидкості від 2км/год. до 320 км/год. МАКСИМАЛЬНО допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год., ± 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Окрім того, відповідно до інформації ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 за № 22-38/49, з приводу використання приладу ТгиСАМ, вбачається, що лазерний вимірювач ТrиСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Тим самим, можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 в ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування АЕS з метою посилення достовірної доказової бази дорожньої поліції в суді у разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладене, cуд приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати, що факт руху автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зі швидкістю 124 км/год на автодорозі Київ - Чоп 225 км, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості руху 70 км/год.), підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які є належними.

Стосовно розміщення дорожнього знаку 5.70 на відрізку автодороги, на якому здійснювалося вимірювання швидкості, суд зазначає наступне.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м. до першого тимчасового знака.

У свою чергу, дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушення Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Разом з тим, встановлення цього знаку не являється обов`язковим при вимірюванні швидкості руху приладом TruCAM, оскільки останній призначений для роботи у ручному режимі та являється ручним вимірювачем швидкості, хоча інструкцією по експлуатації приладу передбачено і автоматичний режим, за умови встановлення на триногу.

Таким чином, оскільки вимірювання швидкості проводилося приладом в ручному режимі, - встановлення дорожнього знаку 5.76 не являється необхідною умовою такого вимірювання, а знак 5.70, на який посилається позивач у позовній заяві, не має відношення до вимірювання швидкості.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За викладених обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, тому у задоволенні позову позивачу ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі, при цьому, враховуючи, що позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено повністю, понесені останнім судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., - слід залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст.122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1933365 від 17.04.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Крушинським Дмитром Івановичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_1 , які складаються з судового збору, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова