Справа № 140/7167/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7167/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач-2), Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач-3) про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 , що полягають у відмові та ненаданні відстрочки згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII), з урахуванням положень пункту 3 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2024, № 19, ст.78) від 11.04.2024 № 3633-IX (далі Закон № 3633-IX); визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до В/ч НОМЕР_1 ; визнання протиправним та скасування наказу командира В/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) в частині про зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків; зобов`язати В/ч НОМЕР_1 в особі уповноважених осіб негайно звільнити позивача з військової служби та зі списків особового складу Збройних Сил України В/ч НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2024 позивач вступив на навчання за денною формою до Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агро-промислового комплексу (АПК), у групу «Електрогазозварник», строк закінчення навчання 22.11.2024.

15.05.2024 з метою реалізації свого права на отримання відстрочки за статтею 23 Закону № 3543-XII позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із відповідною заявою та доданими документами.

Позивач зазначає, що 05.06.2024 він знаходився у справах у м. Вараш Рівненської області та цього дня на блокпості представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 він був примусово доставлений до приміщення вказаного відповідача та був взятий ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік, перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 . За один день, при наявності хронічних хвороб, дані про які зберігаються в особовій справі у ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач був визнаний придатним до військової служби за висновком ВЛК та 06.06.2024 був зарахований до списків особового складу В/ч НОМЕР_1 .

10.06.2024 його батько отримав відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою повідомлено, що позивач не має права на отримання відстрочки.

ОСОБА_1 не погоджується з діями ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови у наданні відстрочки, оскільки на час вступу в заклад освіти була чинна попередня редакція Закону №3543-XII, стаття 23 якого передбачала, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти. У свою чергу, пунктом 3 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-IX передбачено, що громадяни України, які навчаються у закладах освіти та мали право на відстрочку на час навчання, у разі втрати цього права відповідно до статті 23 Закону №3543-XII зберігають таке право до завершення поточного навчального року. З урахуванням наведеного зазначає, що поточний навчальний рік для програми підготовки спеціаліста «Електрогазозварник» розпочинається 25.04.2024 та завершується 22.11.2024, що складає 30 навчальних тижнів і знаходиться в межах 2024 календарного року, відповідно вказане вище підпадає під дію пункту 3 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-IX.

Також позивач вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову на військову службу, позаяк його 05.06.2024 було примусово доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 та він неодноразово повідомляв про те, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 та його заява про надання відстрочки перебуває на розгляді у відповідача-2. Також вказує, що він намагався написати заяву про надання відстрочки, перебуваючи в приміщенні відповідача-1, яка з незрозумілих причин не була зареєстрована, попри це він надав копію довідки про вступ на навчання, жодні аргументи не були взяті до уваги представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також він був примусово направлений на проходження ВЛК, яка фактично не відбулась, а він був визнаний придатним, що порушує порядок проходження ВЛК, оскільки його особова справа з відповідними медичними висновками про хронічні та інші захворювання знаходилася у ІНФОРМАЦІЯ_6 та не була витребувана ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач наголошує, що відповідно до пункту 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560) військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Крім того, зазначає, що враховуючи те, що його незаконно було призвано на військову службу під час мобілізації, тому ефективним способом захисту порушеного права є визнання протиправними дій відповідачів та скасування наказу командира В/ч НОМЕР_1 про зарахування позивача до списків особового складу частини, виключення позивача зі списків особового складу частини НОМЕР_3 та негайне звільнення його з військової служби.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник ІНФОРМАЦІЯ_5 позовних вимог не визнала та просила у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначила, що 05.06.2024 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснювались заходи оповіщення на території Вараського району. За результатами заходів було проведено оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який при собі військово-облікового документа не мав у зв`язку з чим було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою подальшого проведення уточнення військово-облікових даних та визначення призначення на особливий період. Після уточнення військово-облікових даних позивача (через єдиний електронний реєстр військовозобов`язаних «Оберіг»), а також уточнення щодо наявності підстав від відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стало відомо, що позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_7 для проходження ВЛК, а також не мав підстав щодо відстрочки. Оскільки закон дозволяє призов громадян на військову службу під час мобілізації незалежно від місця їх перебування на військовому обліку, тому позивача було скеровано на проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно довідки ВЛК №ССР/110/11 від 05.06.2024 ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі статей 10в, 54в, 52в. Цього ж дня позивача було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 та виписано військовий квиток за його заявою. Враховуючи те, що позивача визнано придатним до військової служби, тому 05.06.2024 його було призвано на військову службу по мобілізації для відправки у складі В/ч НОМЕР_1 згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №169. З урахуванням наведеного вважає, що відповідач-1 діяв виключно в рамках своїх повноважень та на виконання вимог діючого законодавства (а.с.44-46).

У відповіді на відзив відповідача-1 позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. При цьому, зазначив, що на вимогу посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 05.06.2024 позивачем було пред`явлено копію тимчасового посвідчення, оригінал якого був вилучений посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 при поданні заяви на відстрочку, також позивачем було пред`явлено посадовим особам відповідача-1 довідку про місце навчання та повідомлено, що заява про отримання відстрочки знаходиться на розгляді у ІНФОРМАЦІЯ_6 , де останній стоїть на обліку, та посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 надано копію відповідної заяви. Відтак при перевірці документів були також наявні підстави для отримання відстрочки, а також підтвердні документи. Також при поданні заяви на отримання відстрочки у ІНФОРМАЦІЯ_6 його було направлено на проходження ВЛК, яку він пройшов 14.05.2024, відомості про що знаходяться в особовій справі. Крім того, зазначив, що на його заперечення по суті представники ІНФОРМАЦІЯ_5 не реагували та не вжили жодних дій аби дізнатися у будь-який спосіб шляхом телефонної чи будь-якої іншої комунікації з ІНФОРМАЦІЯ_3 про фактичні обставини справи військовозобов`язаного (а.с.64-67).

01.08.2024 на адресу суду надійшло клопотання позивача про залучення співвідповідача - Військову частину НОМЕР_2 (далі В/ч НОМЕР_2 ) та доповнення позовних вимог, а саме просив також визнати протиправним та скасувати наказ командира В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) в частині про зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків, а також зобов`язати В/ч НОМЕР_2 в особі уповноважених осіб негайно звільнити його з військової служби та зі списків особового складу Збройних Сил України В/ч НОМЕР_2 (а.с.73-75).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 прийнято до розгляду клопотання позивача про збільшення (доповнення) позовних вимог та постановлено розгляд справи продовжити проводити з врахуванням клопотання про збільшення (доповнення) позовних вимог, клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі співвідповідача В/ч НОМЕР_2 (далі відповідач-4) (а.с. 123-124).

Відповідач-4 у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог, заявлених до В/ч НОМЕР_2 , відмовити повністю. Зазначив, що відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_2 від 14.07.2024 №109 солдата ОСОБА_1 , який прибув з В/ч НОМЕР_1 , зараховано у розпорядження командира В/ч НОМЕР_2 , на всі види забезпечення; підстава для зарахування: поіменний список В/ч НОМЕР_1 від 13.07.2024. Таким чином, отримані ним документи були достатньою підставою для зарахування позивача до списків особового частини, а жодних обставин, які б це унеможливлювали, встановлено не було, у зв`язку з чим В/ч НОМЕР_2 в повній відповідності до вимог чинного законодавства було видано відповідний наказ. У свою чергу, позивачем не надано жодного доказу та не наведено жодного аргументу, які вказували б на те, що на момент прийняття оскаржуваного наказу військовослужбовець ОСОБА_1 не підлягав призначенню на посаду у В/ч НОМЕР_2 . Зазначає, що наказ про зарахування позивача до списків особового складу частини є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Крім того, пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII) встановлено вичерпний перелік підстав для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, під час дії воєнного стану, серед переліку яких підстава для звільнення з військової служби у вигляді навчання у професійно-технічному чи вищому навчальному закладі та/або скасування наказу про зарахування до списків особового складу військової частини відсутня.

Відповідачі - ІНФОРМАЦІЯ_3 та В/ч НОМЕР_1 , відзиви на позовну заяву не подали.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з відомостей тимчасового посвідчення від 29.11.2017 (а.с. 19), військовозобов`язаний ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 25.04.2024 вступив на навчання за денною формою до Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агро-промислового комплексу (АПК), у групу «Електрогазозварник», строк закінчення навчання 22.11.2024, про що свідчать витяг з наказу від 08.05.2024 № 81 (а.с. 24), довідки від 08.05.2024 №591 та від 14.05.2024 №615 (а.с. 20, 22).

16.05.2024 за вх. №7241 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 15.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону №3543-ХІІ (студент) (а.с. 21), до якої було долучено довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 від 08.05.2024 №591 та від 14.05.2024 №615 (а.с. 20, 22).

Листом від 25.05.2024 №6902 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що у зв`язку з вступом в законну силу Закону № 3633-IX відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ він втратив право на відстрочку по навчанню. Одночасно зазначив, що виходячи з вимог пункту 3 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень громадяни України, які навчаються в закладах освіти та мали право на відстрочку на навчання на час навчання у разі втрати цього права відповідно до статті 23 Закону №3543-ХІІ, зберігають таке право до завершення поточного навчального року (а.с 23).

Як стверджує позивач, вказану відповідь (лист) ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав його батько 10.06.2024.

Не є спірною та обставина, що 05.06.2024 у місті Вараш Рівненської області посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було здійснено перевірку військово-облікових документів військовозобов`язаного ОСОБА_1 , та в подальшому позивач був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В цей же день 05.06.2024 позивача взято на облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено для проходження медичного огляду та відповідно до довідки ВЛК від 05.06.2024 №ССР/110/11 ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби (а.с.50 зворот), також на підставі особистої заяви позивача від 05.06.2024 (а.с. 52) йому видано військовий квиток серії НОМЕР_4 , про що свідчить облікова картка до військового квитка серії НОМЕР_4 (а.с.49 зворот-50).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.06.2024 №169 ОСОБА_1 05.06.2024 призвано на військову службу по мобілізації до В/ч НОМЕР_1 (а.с. 49).

Як вбачається із записів військового квитка серії НОМЕР_4 , наказом В/ч НОМЕР_1 від 06.06.2024 №68 позивача зараховано до списків особового складу військової частини (а.с.25-33, 77).

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_2 від 14.07.2024 №109 солдата ОСОБА_1 , який прибув з В/ч НОМЕР_1 , зараховано у розпорядження командира В/ч НОМЕР_2 , на всі види забезпечення, а з 15.07.2024 зараховано на котлове забезпечення (а.с.145).

Згідно з наказом командира В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.07.2024 №110, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира В/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 14.07.2024 №48-РС на посаду стрільця-снайпера мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону В/ч НОМЕР_2 , вважати таким, що 15.07.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків (а.с.146).

На даний час солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у В/ч НОМЕР_2 , що не є спірним.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-ХІІ.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України Про оборону України, Про Збройні Сили України, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон №3543-XII (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону № 3543-XII.

Зокрема, приписами частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Отже, станом на 16.05.2024 (подання позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації) частина третя статті 23 Закону №3543-XII передбачала, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної) освіти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агро-промислового комплексу від 08.05.2024 №592 ОСОБА_1 з 25.04.2024 зараховано до складу слухачів групи для проходження навчання за професією «Електрогазозварник» відповідно до навчального плану (а.с. 24).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР (далі Закон № 103/98-ВР) професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Статтею 18 Закон у№ 103/98-ВР передбачено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Відповідно до статті 27 Закону № 103/98-ВР навчальний час здобувача освіти визначається обліковими одиницями часу, передбаченого для виконання освітніх програм професійної (професійно-технічної) освіти. Обліковими одиницями навчального часу є, зокрема, навчальний рік, тривалість якого не перевищує 40 навчальних тижнів.

Довідками Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агро-промислового комплексу від 08.05.2024 №591 та від 14.05.2024 №615, які надавались позивачем ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із заявою від 16.05.2024, підтверджено те, що ОСОБА_1 навчається у вказаному учбовому центрі з 25.05.2024 за професією «Електрогазозварник» (денна форма навчання), строк закінчення закладу освіти - 22.11.2024 (а.с. 20, 22).

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, позивач мав право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу другого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII як здобувач професійної (професійно-технічної) освіти, у зв`язку із навчанням за денною формою здобуття освіти.

Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.05.2024 №6902, відповідач фактично відмовив позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, посилаючись на те, що у зв`язку з набранням чинності Закону № 3633-IX останній втратив право на відстрочку по навчанню (а.с 23).

Однак суд зазначає, що внесені Законом №3633-IX зміни до статті 23 Закону №3543-XII набули чинності 18.05.2024, в той час як позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про надання відстрочки 16.05.2024, що підтверджено вхідним штемпелем ІНФОРМАЦІЯ_4 на такій заяві.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Надаючи тлумачення статті 58 Конституції України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації - 16.05.2024, то, зважаючи на закріплений принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, позивач мав право на відстрочку на час навчання відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом №3633-IX, однак при розгляді заяви позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 таких обставин не врахував.

Крім того, варто зазначити, пунктом 3 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-IX передбачено, що громадяни України, які навчаються у закладах освіти та мали право на відстрочку на час навчання, у разі втрати цього права відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зберігають таке право до завершення поточного навчального року.

З урахуванням встановлених в ході розгляду обставин суд дійшов висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII з урахуванням положень пункту 3 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-IX, а тому, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до В/ч НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008), визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі регламентується.

Відповідно до пункту 2 Положення № 1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Відповідно до пункту 253 Положення № 1153/2008 призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як зазначалось вище, пунктом 1 Положення №154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що 05.06.2024 у місті Вараш Рівненської області посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було здійснено перевірку військово-облікових документів військовозобов`язаного ОСОБА_1 , та в подальшому позивач був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В цей же день 05.06.2024 позивача взято на облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено для проходження медичного огляду та відповідно до довідки ВЛК від 05.06.2024 №ССР/110/11 ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби (а.с.50 зворот), також на підставі особистої заяви позивача від 05.06.2024 (а.с. 52) йому видано військовий квиток серії НОМЕР_4 , про що свідчить облікова картка до військового квитка серії НОМЕР_4 (а.с.49 зворот-50).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.06.2024 №169 солдата ОСОБА_1 05.06.2024 призвано на військову службу по мобілізації до В/ч НОМЕР_1 (а.с. 49).

Позивач ОСОБА_1 вважає, що 05.06.2024 він незаконно був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до В/ч НОМЕР_1 з таких підстав: він перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 ; станом на 05.06.2024 його заява про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації перебувала на розгляді у відповідача-2, тому відповідно до пункту 63 Порядку №560 він не міг бути направлений для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, відповідно і призваний на військову службу; позивач намагався написати заяву про надання відстрочки, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка з незрозумілих причин не була зареєстрована, попри це він надав копію довідки про вступ на навчання, жодні аргументи не були взяті до уваги представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Також відповідно до абзацу дванадцятого пункту 9 Положення № 154 призов громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки незалежно від місця перебування громадян на військовому обліку (абзац дванадцятий пункту 9 Положення № 154).

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок №560 (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У свою чергу, пунктом 3 Порядку №560 також передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відтак посилання позивача на протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо призову його на військову службу під час мобілізації, з тих підстав, що позивач перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд вважає безпідставними.

Як передбачено пунктом 81 Порядку №560, у разі призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Пунктами 56-67 Порядку №560 визначено порядок надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

При цьому, пунктом 63 Порядку №560 передбачено, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Як встановлено судом вище, 16.05.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 15.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону №3543-ХІІ (студент) (а.с. 21), тобто вказана заява була подана до набрання чинності Порядком №560.

Листом від 25.05.2024 №6902 ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовив позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, посилаючись на те, що у зв`язку з вступом в законну силу Закону № 3633-IX відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ він втратив право на відстрочку по навчанню (а.с 23).

Вказане свідчить про те, що станом на 05.06.2024 (направлення позивача для проходження медичного огляду та призову його на військову службу під час мобілізації) заява позивача від 16.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації була розглянута ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак посилання позивача на пункт 63 Порядку №560 про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо направлення його для проходження медичного огляду, з огляду на встановлені в ході розгляду обставини, є безпідставними. При цьому, та обставина, що лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.05.2024 №6902 отриманий батьком позивача - 10.06.2024 (так стверджує позивач), не спростовує той факт, що станом на 05.06.2024 заява позивача від 16.05.2024 про надання відстрочки вже була розглянута відповідачем-2.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що він намагався написати заяву про надання відстрочки, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка з незрозумілих причин не була зареєстрована, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з пунктом 57 вказаного Порядку для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (пункт 58 Порядку №560).

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У контексті наведеного суд зазначає, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій (подання заяви за встановленою формою з документами, що підтверджують право на відстрочку) та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (комісією при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах)). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

У свою чергу, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час проведення 05.06.2024 мобілізаційних процедур позивач ОСОБА_1 подавав (намагався подати) до ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідну заяву про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації разом з документами, що підтверджують таке право.

Так, ні у листі Вараського районного відділу поліції ГУ Національної поліції України в Рівненській області від 10.06.2024 №6552/215/04-24 (а.с. 35), ні у власноручно заповненій позивачем заяві на видачу військово-облікового документа від 05.06.2024 (а.с. 52), ні в інших долучених до матеріалів справи документів, не зафіксовано, що позивач ОСОБА_1 подавав (намагався подати) до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву про надання відстрочки і така заява не була прийнята та зареєстрована відповідачем-1.

Також суд звертає увагу на те, що довідка ІНФОРМАЦІЯ_9 від 06.06.2024 №1110, яка була видана для подання у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34), датована саме 06.06.2024, тобто після того, як наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.06.2024 №169 позивача 05.06.2024 призвано на військову службу по мобілізації до В/ч НОМЕР_1 (а.с. 49) та наказом В/ч НОМЕР_1 від 06.06.2024 №68 його зараховано до списків особового складу військової частини (а.с. 77), а тому така довідка не могла бути взята до уваги відповідачем-1.

Підсумовуючи вищенаведене суд зазначає, що на відповідача-1 покладені повноваження щодо здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та організації проведення медичних оглядів військовозобов`язаних військово-лікарськими комісіями, а на позивача як військовозобов`язаного, - проходити медичний огляд за рішеннями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Позивачем не надано доказів виконання відповідачем-1 покладених на нього обов`язків з порушенням (перевищенням) повноважень, наданих законодавством, зокрема, примусової доставки позивача у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , примусове направлення останнього для проходження медичного огляду та примусової доставки у військову частину. У свою чергу, у листі Вараського районного відділу поліції ГУ Національної поліції України в Рівненській області від 10.06.2024 №6552/215/04-24 зазначено, що жодних протиправних дій відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не вчинялось (а.с. 35).

Відповідно до частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до В/ч НОМЕР_1 , а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів командирів В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) в частині про зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків та зобов`язання В/ч НОМЕР_2 в особі уповноважених осіб негайно звільнити позивача з військової служби та зі списків особового складу Збройних Сил України, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 253 Положення № 1153/2008 початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений статтею 24 Закону № 2232-XII.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини третьої статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За змістом пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служб за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 Розділу V вказаної Інструкції військовослужбовці, які переміщуються по службі з одних військових частин до інших, під час прямування до них рахуються як поповнення. Відправлення поповнення здійснюється як у складі команд, так і поодинці. Під час відправки поповнення з одних військових частин до інших у складі команди на всіх відправлених обов`язково мають бути такі документи, зокрема, іменний список або припис (в якому вказується, коли, кому та за яким вихідним номером вислано їх особові справи) на відправлених - у старшого команди. Прийом поповнення проводиться поіменно, за іменним списком на поповнення, отриманим від старшого команди. Приймати поповнення без поіменної перевірки заборонено.

Суд зазначає, що організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Водночас зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат ОСОБА_1 відправлений у розпорядження командира В/ч НОМЕР_1 (а.с. 51).

Як видно із записів військового квитка серії НОМЕР_4 , наказом В/ч НОМЕР_1 від 06.06.2024 №68 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду оператор (а.с. 25-26,77).

В подальшому, наказом командира В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.07.2024 №109 солдата ОСОБА_1 , який прибув з В/ч НОМЕР_1 , зараховано у розпорядження командира В/ч НОМЕР_2 , на всі види забезпечення, з 15.07.2024 зараховано на котлове забезпечення за каталогом. Підстава: поіменний список В/ч НОМЕР_1 від 13.07.2024 (а.с. 145).

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.07.2024 №110 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира В/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 14.07.2024 №48-РС на посаду стрільця-снайпера мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону В/ч НОМЕР_2 , вважати таким, що 15.07.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків (а.с.146).

Суд зазначає, що командири В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 не мали права не зарахувати позивача до особового складу В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 , адже вони отримали усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки) та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваних позивачем наказів.

У свою чергу, позивач не вказав, в чому, на його думку, полягає протиправність зазначених наказів командирів В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 про зарахування позивача до списків особового складу частини та які норми законодавства порушені вказаними відповідачами під час їх складання (видання).

Суд також звертає увагу на те, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.

При цьому, оскаржувані позивачем накази командирів В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 є виконаними з моменту зарахування позивача до списків особового складу військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що з 06.06.2024 припинились правовідносини щодо призову позивача на військову службу та виникли правовідносини між позивачем та Державою Україна щодо проходження військової служби, врегульовані Законом № 2232-XII, Положенням №1153/2008 та іншими нормативно правовими актами з питань проходження військової служби.

Відповідно до пункту 7 Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Підстави звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII.

Згідно з пунктом 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За змістом підпункту 2 пункту 225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отож, порядок та підстави припинення військової служби передбачені Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008.

Таким чином, скасування наказів командирів В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 про зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків, які вичерпали свою дію фактом їх виконання з моменту вступу позивача на військову службу за призовом, не може мати правових наслідків у вигляді звільнення позивача з військової служби.

Суд вкотре зазначає, що після набуття позивачем статусу військовослужбовця Збройних Сил України правовідносини щодо проходження військової можуть бути припинені лише шляхом звільнення з військової служби, підстави та порядок якого визначені Законом № 2232-XII та Положенням № 1153/2008.

Враховуючи вище наведене, підстави для задоволення взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів командирів В/ч НОМЕР_1 та В/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) в частині про зарахування позивача до списків особового складу частини та приступлення до виконання обов`язків та зобов`язання В/ч НОМЕР_2 в особі уповноважених осіб негайно звільнити позивача з військової служби та зі списків особового складу Збройних Сил України відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 01.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача (в частині позовних вимог, заявлених до ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов задоволено частково, а саме в частині позовних вимог, заявлених до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір, сплачений в сумі 2422,40 грн згідно квитанції від 10.07.2024 №69 (а.с 10), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 807,47 грн.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, з урахуванням положень пункту 3 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 807,47 грн. (вісімсот сім грн. 47 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_6 ).

Відповідач-2: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_7 ).

Відповідач-3: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_8 ).

Відповідач-4: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_9 ).

Суддя О. О. Андрусенко