Справа № 580/5829/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5829/24 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Єгорової Н.М.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за участю третіх осіб - Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, філії Черкаського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у знятті арешту, накладеного постановами Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 серпня 2023 року ВП № НОМЕР_2 та від 28 травня 2024 року ВП НОМЕР_3, на кошти пенсії та одноразової грошової допомоги як члену добровольчого формування Черкаської територіальної громади на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений постановами Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 серпня 2023 року ВП НОМЕР_4 та від 28 травня 2024 року ВП НОМЕР_3, з коштів пенсії та одноразової грошової допомоги як члену добровольчого формування Черкаської територіальної громади на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у визначенні рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , для здійснення видаткових операцій;

- зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести та направити до АТ «Ощадбанк» постанову про визначення рахунку № НОМЕР_1 , видаткових операцій, відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , для здійснення видаткових операцій.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані дії відповідача є неправомірними.

Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, 24.08.2023 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщуком М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.07.2022 №49152351 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 55 704,6 грн (т. 1 а.с. 6-7).

Державним виконавцем 24.08.2023 у ВП НОМЕР_4 винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (т. 1 а.с. 8).

Постановою Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) у ВП НОМЕР_4 виконавчий документ 29.12.2023 повернутий стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення) (т. 1 а.с. 9).

За твердженням позивача 29.04.2024 він дізнався про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 на підставі постанови Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), винесеної 24.08.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_4 (. 1 а.с. 10).

Так, 24.04.2024 на виконання постанови від 24.08.2023 про арешт коштів боржника Акціонерне товариство «Ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») накладений арешт на кошти на відкритому позивачеві рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач 08.05.2024 звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» відкритий позивачем для зарахування соціальних виплат, зокрема пенсії, та просив зняти арешт з коштів на цьому рахунку, до заяви долучив довідку АТ «Ощадбанк» від 30.04.2024 №121 047/30-05-127 та виписку по картковому рахунку за період з 01.01.2023 до 30.04.2024.

Також 08.05.2024 позивач подав до відповідача заяву, у якій просив визначити рахунок № НОМЕР_1 рахунком для здійснення видаткових операцій відповідно до пункту 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 28.05.2024 №5 Перший відділ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) відмовив у знятті арешту з рахунку № НОМЕР_1 , вказавши: «на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання постанови Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУЮ (м. Київ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 55 704,60 грн, яке 29.12.2023 завершене на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з наявною заборгованістю, підстави для скасування арешту на час завершення виконавчого провадження були відсутні, арешти залишаються чинні і належать зняттю у загальному порядку».

Також, 28.05.2024 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Грудініною Є.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі заяви ГУ ДПС у Черкаській області та виконавчого листа від 24.04.2015 №823/3780/14, виданого Черкаським окружним адміністративним судом.

Під час відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 винесено постанову від 28.05.2024 про накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що за встановлених обставин підстави зняти арешт, накладений постановами Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 серпня 2023 року ВП НОМЕР_4 та від 28 травня 2024 року ВП НОМЕР_3 відсутні, протиправних дій відповідача у спірних правовідносинах суд не встановив, у зв`язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пунктів 1, 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно частин першої, другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, які стосуються неправомірності накладеного арешту на його банківський рахунок № НОМЕР_1 , оскільки відповідні постанови не є предметом даного апеляційного оскарження.

Натомість, позивач також вказує про те, що відповідач мав зняти арешт зі згаданого рахунку у відповідності до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, вказаною нормою передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно частини п`ятої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування приписів пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає наявність або рахунку, що має спеціальний режим використання або встановленої законом заборони на звернення стягнення на відповідні кошти.

Щодо «спеціального режиму використання», то суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що докази того, що рахунок № НОМЕР_1 має відповідний режим (у розумінні абзацу другого частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження») матеріали справи не містять.

У свою чергу, позивач вказує, що на вказаному рахунку розміщені кошти його пенсії та допомога, що надається йому як члену ДФТГ, на яку у відповідності до пункту 3 частини другої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернуте стягнення.

Так, пунктом 3 частини другої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення не здійснюється також із сум грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач наполягає на тому, що у питаннях грошового забезпечення члени ДФТГ прирівняні до військовослужбовців, а тому отримувана позивачем допомогам є одноразовою грошовою допомогою у розумінні вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте, колегія суддів зауважує, що вказані твердження позивача є його довільним трактуванням вимог нормативно-правових актів. Норми чинного законодавства не прирівнюють грошове забезпечення військовослужбовців та порядок його виплати до виплат, що отримуються членами ДФТГ.

Відомостей про те, що позивач є чинним військовослужбовцем та про те, що на рахунок № НОМЕР_1 ним отримуватися одноразові види грошового забезпечення матеріали справи не містять.

Таким чином, на спірні правовідносини не поширюються положення пункту 3 частини другої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» для цілей застосування пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог у частині, що стосується зняття арешту зі спірного рахунку, належить відмовити.

Щодо позовних вимог в частині про визначення рахунку № НОМЕР_1 для цілей здійснення видаткових операцій, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що позивач має право здійснювати видаткові операції з одного з власних поточних рахунків на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати. Для цього, позивач має подати до органу державної виконавчої служби, яким накладено арешт на рахунок, відповідну заяву, за якою протягом двох робочих днів має бути винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, маючи накладений на рахунок №UA5794066 арешт згідно постанови Першого відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), винесеної 24.08.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_4, звернувся до відповідача 08.05.2024 із заявою, у якій просив визначити цей рахунок рахунком для здійснення видаткових операцій.

У порушення вимог пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не було прийнято ні постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій, ні надано мотивованої відмови у винесенні такої постанови.

При цьому, у листі від 28.05.2024 №5 Перший відділ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) вказав лише на відсутність підстав для зняття арешту, однак жодних передбачених пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» перешкод у визначенні поточного рахунку не вказав та не відмовив у його визначенні.

Таким чином, відповідач не розглянув належним чином заяву позивача від 08.05.2024 про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій та не вжив жодних передбачених пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» дій за результатами такого розгляду.

Зважаючи, що передумовою для визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій є перевірка обставин, що унеможливлюють таке визначення (зокрема щодо того чи не був позивачу вже визначений такий рахунок раніше), то позовні вимоги про зобов`язання відповідача винести та направити до АТ «Ощадбанк» постанову про визначення рахунку № НОМЕР_1 , видаткових операцій, відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , для здійснення видаткових операцій, є передчасними.

Належним та ефективним способом захисту позовних вимог у цій частині є визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неналежному розгляді заяви, та зобов`язання його розглянути заяву у порядку, передбаченому пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» та за результатами розгляду ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду, що викладені у цій постанові.

Посилання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на те, що застосування пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчих провадженнях, у яких боржником є фізична особа-підприємець, неможливо, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідних приписів норми вказаного пункту не містять.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за участю третіх осіб - Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, філії Черкаського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій від 08.05.2024.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) розглянути заяву ОСОБА_1 про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій від 08.05.2024 у порядку, передбаченому пунктом 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», та за результатами розгляду ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду, що викладені у цій постанові.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Н.М. Єгорова