Справа № 286/3200/24
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/3200/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л. ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Барановський Ігор Іванович, до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Барановський Ігор Іванович, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №326851 від 04.08.2024, а справу закрити, мотивуючи тим, що 4 серпня 2023 року інспектор СРПП відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області виніс відносно ОСОБА_1 постанову ББА № 326851 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав на нього штраф у розмірі 425,00 гривень. Постанова про адміністративне правопорушення у присутності позивача не складалася і відповідно йому не вручалася. Вважає дану постанову незаконною, оскільки у оскаржуваній постанові (графа 7) поліцейський серед доказів події зазначив: «проводилася відеофіксація на портативний відеореєстратор поліцейського». Насправді будь-якого доказу про те, що позивач 4 серпня 2024 року керував транспортним засобом без посвідчення водія, відповідних документів та страхового поліса не має. У дійсності автомобіль позивача перебував у кюветі, куди заїхав його знайомий ОСОБА_2 . Кілька годин до приїзду поліції на місце події позивач зі своїм знайомим намагалися «витягнути» автомобіль з кювету. Поліцейський не роз`яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, передбачених ст. 268 КУпАП. До постанови не долучено протокол про адміністративне правопорушення. На місці позивач оспорював факт порушення. Відповідно поліцейський, не склавши протокол, не дотримався положень ч.ч. 1, 4 ст. 258 КУпАП.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог.

Так, порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, підтверджується відеозаписом з портативної камери працівників поліції.

Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення та, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №326851 від 04.08.2024 винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України і цей факт підтверджується матеріалами справи.

За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КупАП, є безпідставними та не обґрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими.

Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи позивача, наведені в позовній заяві, а також доводи представника відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву, дослідивши в судовому засіданні письмові та електронні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №326851 від 04.08.2024, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 425 грн., за те, що він 04.08.2024 о 22 год. 00 хв. на автодорозі Овруч- -Словечне, неподалік с. Покалів Коростенського району Житомирської області, керуючи автомобілем, не мав при собі посвідчення водія, реєстраційних документів та страхового поліса відповідної категорії на право керування транспортними засобами, чим порушив п.п. 2.1 (а,б, г) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають серед інших, і справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2,4 ст. 126 КУпАП.

Згідно п.п.8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Відповідно до підпункту а п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Оглядом відеозаписів, які було представником позивача долучено до відзиву, судом встановлено, що 04.08.2024 сталося ДТП за участю ОСОБА_1 позивача, який при спілкуванні з поліцейськими проявляв ознаки алкогольного сп`яніння. Посвідчення водія відповідної категорії, документів на автомобіль на прохання поліцейського позивач не надав, повідомивши, що їх при собі немає.

Посилання представника позивача на відсутність будь-яких доказів про те, що позивач 4 серпня 2024 року керував транспортним засобом без посвідчення водія, документів на автомобіль та страхового поліса, суд не може покласти в основу рішення у справі, оскільки , долученими відеозаписами підтверджено, що перебуваючи на місці події, ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем, зазначаючи, що їхав від матері додому, а саме із с. Гаєвичі в с. Полохачів по місцю свого проживання. Крім того, зафіксовано на відео і факт ознайомлення його із ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Суд зазначає, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Щодо тверджень представника позивача щодо не складання постанови про адміністративне правопорушення в присутності позивача, та не вручення її останньому, не долучення до постанови протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Положення ст. 258 КУпАП закріплюють, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а також в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, зокрема, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Згідно з ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Переглядом відеозапису судом встановлено, що поліцейським після роз`яснення прав було запропоновано правопорушнику ознайомитись з постановою, поставити свій підпис та отримати її копію, але останній відмовився.

Відтак, судом не встановлено наявність порушень вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, №1395 від 07.11.2015, які свідчили б про неправомірність дій інспектора СРПП ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Гриба О.Ф. під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 326851 від 04.08.2024.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Барановський Ігор Іванович, до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець