Справа № 140/6769/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6769/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
при секретарі Щербюк Г.Д.,
за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням суду від 24.09.2024 у даній справі адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 08.03.2024 № в частині застосування до ФОП ОСОБА_2 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1720619,50 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь ФОП ОСОБА_2 судовий збір в сумі 13764,98 грн (а.с.118-126).

30.09.2024 позивач подала до суду заяву, у якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 29000,00 грн (а.с.129-13).

01.10.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала заяву, в якій заперечила проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення. При цьому зазначила, що представником позивача у позовній заяві не було подано попередній розрахунок судових витрат, а наявне лише посилання на статтю 139 КАС України, хоча договір про надання правничої допомоги укладений ще 05.02.2024. Крім того, дослідивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, на її думку, сума заявлена до відшкодування у розмірі 29000 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, а також складністю справи (а.с.139-141).

Розгляд даної заяви призначено на 11:00 10.10.2024.

В судове засідання позивач та її представник не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви, при цьому повістка про виклик до суду в даній справі була надіслана та одержана через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС представником позивача адвокатом Кушнірук Ю.П. 04.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти стягнення заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу з підстав, викладених у запереченнях на подану заяву, просив відмовити у задоволенні вимог заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які подані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, заперечення проти заявленої заяви, суд приходить до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві зазначила, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами про понесення витрат на правничу допомогу подана 30.09.2024, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, позивач виконала вимоги частини сьомої статті 139 КАС України.

В силу приписів частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч.5 ст.143 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки докази, що підтверджують розмір понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах визначеного строку після ухвалення рішення по суті позовних вимог, тому вказана обставина є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №1740/1900/18.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до заяви позивач надала такі документи: договір про надання правничої допомоги від 05.02.2024 №4; акт приймання-передачі послуг від 26.09.2024; рахунок від 26.09.2024 №27/9; платіжну інструкцію від 27.09.2024 №143 (а.с.133-136).

Відповідно до пункту 1.1 договору №4 про надання правничої допомоги від 05.02.2024 (а.с.133), укладеного між ФОП ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «ФОКСІ», предметом договору є здійснення об`єднанням представництва інтересів клієнта в тому числі у суді з питань надання правової допомоги, що стосуються інтересів клієнта та випливають із здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з пунктами 7.1-7.6 договору №4 від 05.02.2024 за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої об`єднанням правової допомоги, розмір гонорару та понесених витрат. Сума, що підлягає сплаті за договором, розраховується виходячи із розрахунку послуг і часу, витраченого об`єднанням. Сторонами погоджується, що розрахунок розміру гонорару здійснюється з урахуванням вартості 1 години затраченого часу, гривневим еквівалентом чого є сума коштів 1500,00 грн. У випадку участі об`єднанням в судових засіданнях, розрахунок гонорару здійснюється з урахуванням часу, необхідного для прибуття об`єднанням в судове засідання та повернення. Сторонами погоджено, що витратами об`єднання є витрати, пов`язані з надісланням поштової кореспонденції, копіювання матеріалів, прибуття в судові засідання. Сторони погодили сплату клієнтом додаткового гонорару «гонорару успіху» та визначили, що така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні ст.ст.632, 903 ЦК України та ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення адвоката та відповідно до умов не ставиться в залежність від фактично наданих послуг. Розмір додаткового гонорару, у випадку ухвалення судом рішення на користь клієнта, сторонами визначається в розмірі 1% від розміру грошового зобов`язання, у визначенні якого відмовлено за наслідками скасування рішення відповідача. Гонорар сплачується клієнтом в строк протягом 3-ох днів з моменту підписання акту-приймання наданої правової допомоги.

Відповідно до акту прийманні-передачі послуг від 26.09.2024 (а.с.134) правова допомога, надана адвокатом, складається з:

- узгодження правової позиції та підготовлення в інтересах клієнта позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення форми «С» від 08.03.2024 № - 5 год (7500,00 грн);

- підготовлення в інтересах клієнта відповіді на відзив ГУ ДПС у Волинській області на позов у справі №140/6769/24 - 1 год (1500,00 грн);

- представлення інтересів клієнта в Волинському окружному адміністративному суді у справі №140/6769/24 за позовом клієнта до ГУ ДПС у Волинській області в судовому засіданні 23.08.2024 та 24.09.2024 - 2 год (3000,00 грн);

- додатковий гонорар («гонорар успіху») 17000,00 грн.

Всього вартість наданих послуг становить 29000,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією від 27.09.2024 №143 на підставі рахунку від 26.09.2024 №27/9 позивач сплатила адвокатському об`єднанню «ФОКСІ» 29000,00 грн за надання правничої допомоги згідно з договором №4 від 05.02.2024 та акту приймання-передачі послуг від 26.09.2024 (а.с.135-136).

Отже, дійсність юридичного факту понесення витрат на професійну правничу допомогу з боку ФОП ОСОБА_2 підтверджено належними доказами.

При цьому суд зауважує, що договором №4 від 05.02.2024 встановлено погодинну оплату послуг об`єднання (1 год. 1500,00 грн) і суду відсутні підстави вважати, що в частині затраченого адвокатом часу на виготовлення процесуальних документів (позовної заяви, відповіді на відзив) та перебування у судових засідання ці послуги є завищеними.

Щодо «гонорару успіху», то суд враховує, що за договором №4 від 05.02.2024 такий становить 1% від суми грошового зобов`язання, яка скасована внаслідок ухвалення судового рішення. Так, рішенням суду від 24.09.2024 у даній справі скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 08.03.2024 № в частині застосування до ФОП ОСОБА_2 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1720619,50 грн.

Отже, «гонорар успіху» в сумі 17000,00 грн є розумним, співмірним до задоволених позовних вимог та належним чином обґрунтованим.

Відповідач у поданій заяві не навів конкретних доводів, в чому полягає надмірність витрат на правову допомогу, їх неспівмірність з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, а також складністю справи, обмежившись лише посиланням на практику Верховного Суду в питаннях відшкодування витрат на правову допомогу.

При цьому суд звертає увагу на те, що чинне законодавство покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, необґрунтованими є твердження відповідача про неподання позивачем попереднього розрахунку судових витрат, оскільки КАС України, на відміну від ЦПК України, такого обов`язку не визначає.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи докази, подані на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що такі витрати є співрозмірними із складністю справи та наданими адвокатом послуг, обсягом цих послуг, з ціною позову, пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, при цьому суд враховує значення справи для сторін.

З врахуванням вищевикладеного, суд виснуває, що витрати на правову допомогу в розмірі 29000,00 грн, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29000,00 грн (двадцять дев`ять тисяч грн 00 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне додаткове судове рішення складено 11 жовтня 2024 року.