Справа № 280/7372/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Справа № 280/7372/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправним протоколу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати протокол №2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2020 року, щодо зняття з квартирного обліку на отримання житлової площі ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку на отримання житлової площі з 10.08.1997 року та першочерговій черзі на отримання житлової площі з 30.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2020 року № 237 його було звільнено з військової служби, відповідно до пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», календарна вислуга років на момент звільнення позивача становила 25 років 6 місяць 13 днів. Покликається також на те, що 10.08.1997 позивач звернувся із рапортом про постановку його на квартирний облік та протоколом №12 від 10.08.1997 року засідання житлової комісії позивача поставлено на квартирний облік для отримання житла. Вказує, що на запит адвоката від 26.01.2024 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що ОСОБА_1 перебував у черзі на отримання жита у військовій частині НОМЕР_2 з 10.08.1997 по 20.02.2020, у першочерговій черзі перебував з 30.07.2015 року по 28.02.2020 рік, знятий з квартирної черги у військовій частині НОМЕР_2 протоколом №2 від 28.02.2020 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 на підставі п. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як звільнений у запас по закінченню строку контракту. Вказує, що з даним протоколом № 2 від 28.02.2020 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 позивач не погоджується та вважає його протиправним. Просить задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву вх. № 37951 від 14.08.2024, в якому вказує, що норма п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має чіткий перелік обставин за якими військовослужбовців залишають на квартирному обліку у військовій частині або одержують компенсацію в грошовій формі на отримання жилих приміщень. Зазначає, що позивача звільнено, у зв`язку із закінченням контракту, а не за станом здоров`я та інших умов передбачених п. 9 ст. 12 Закону. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/7372/24.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

10.08.1997 року позивач звернувся із рапортом про постановку його на квартирний облік. Протоколом №12 від 10.08.1997 року засідання житлової комісії позивача поставлено на квартирний облік для отримання житла.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2020 року № 237 капітана ОСОБА_1 було звільнено з військової служби, відповідно до пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Календарна вислуга років на момент звільнення позивача становила 25 років 6 місяць 13 днів.

Листом від 21.02.2024 № 946 військова частина НОМЕР_2 повідомила, що ОСОБА_1 перебував у черзі на отримання житла у військовій частині НОМЕР_2 з 10.08.1997 року по 20.02.2020 року, у першочерговій черзі перебував з 30.07.2015 року по 28.02.2020 рік. Знятий з квартирної черги у військовій частині НОМЕР_2 протоколом №2 від 28.02.2020 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 на підставі п. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як звільнений у запас по закінченню строку контракту.

Вважаючи протиправним зняття з квартирного обліку на отримання житлової площі та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей внормовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який встановлює єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантує в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, як слідує з преамбули вказаного Закону.

Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції на момент прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Такий порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року, якою затверджений "Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями".

Відповідно до пункту 24 цього Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Суд зазначає, що позивач має вислугу на військовій службі 25 років 6 місяців 13 днів. Звільнений позивач в запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, тобто не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, має необхідну вислугу років, що дає право на отримання ним житла.

Системний аналіз зазначених обставин по справі, свідчить про те, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні.

Доводи відповідача про те, що підставою для звільнення позивача з військової служби у запас є закінчення строку дії контракту, у зв`язку з чим останній втрачає право залишатись на квартирному обліку, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивач перебував на службі більше ніж 20 років, а тому підстави для зняття його з квартирного обліку у відповідача були відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).

Отже, при прийнятті на військову службу позивачу було державою гарантовано певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.

Оскільки вислуга позивача на військовій службі більше ніж 20 років, він був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд, дійшов висновку про необхідність скасування рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку й виключення його зі списків військовослужбовців, зобов`язавши відповідача поновити позивача на квартирному обліку.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним протоколу, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати протокол №2 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2020 року про зняття з квартирного обліку на отримання житлової площі ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку за тим же номером у списку: на отримання житлової площі з 10 серпня 1997 року; на першочергове отримання житлової площі - з 30 липня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 жовтня 2024 року.

Суддя Л.Я. Максименко