Справа № 280/4907/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/4907/24

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Головко О.В.

перевіривши в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року (суддя Новікова Інна Вячеславівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 липня 2024 року в адміністративній справі № 280/4907/24.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання до суду: довіреності, виданої ОСОБА_1 , якою остання уповноважує ОСОБА_2 представляти її інтереси в Третьому апеляційному адміністративному суді, чинною станом на час подання апеляційної скарги; документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали судді апелянтом надано документ про сплату судового збору та копію договору про надання юридичних послуг.

Дослідивши подані апелянтом документи, суддя встановила, що недоліки апеляційної скарги в частині слати судового збору виконані в повному обсязі, проте апелянтом не надано до суду довіреність, видану ОСОБА_1 , якою остання уповноважує ОСОБА_2 представляти її інтереси в Третьому апеляційному адміністративному суді, чинну станом на час подання апеляційної скарги.

Водночас, апелянт просить прийняти договір про надання юридичних послуг від 25.02.2021 (виправлений кульковою ручкою на дату «26.02.2021»), як належний доказ, на підставі якого видано ордер на надання правничої (правової) допомоги № 1309724 від 29.05.2023 або продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Вирішуючи питання можливості прийняття договору про надання юридичних послуг від 25.02.2021 (виправлений кульковою ручкою на дату « 26.02.2021») , як належного доказу для оформлення ордеру на надання правничої (правової) допомоги, суддя зазначає, відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно зі статтею 26 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правничої допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до статті 27 вказаного Закону, договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Суддя не спростовує факт того, що ордер є належним документом, який посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, проте такий документ видається виключно на підставі: договору про надання правничої допомоги; довіреності; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Главою 63 Цивільного кодексу України визначені загальні положення щодо надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 ЦКУ).

Статті 903, 904 ЦК України містять положення щодо плати за договором про надання послуг та відшкодування виконавцеві фактичних витрат за договором про безоплатне надання послуг.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти беззаперечного висновку, що будь-який договір про надання послуг, має містити такі обов`язкові умови, як обсяг повноважень виконавця, порядок оплати/відшкодування послуг, строк дії договору.

Суддя зазначає, що наданий апелянтом договір про надання правничої допомоги таких обов`язкових умов не містить, більш того, наданий представником позивача документ взагалі не може вважатися копією договору про надання правничої допомоги, адже більшість тексту договору приховано представником.

Крім того, відсутність в наданому позивачем документі під назвою «Договір» інформації щодо строку його дії, з огляду на особливість предмету спору, а саме: проживання позивача поза межами України, поважний вік позивача, а також з огляду на дату укладання договору, яка при цьому має виправлення, унеможливлює прийняти такий документ як належний доказ наявності у представника права на формування ордеру відповідно до приписів Закону України № 5076-VI.

Водночас, суддя враховує, що в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги представник позивача заявив, що має можливість надати актуальну довіреність від позивача та просив продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини, суддя доходить висновку про необхідність продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 121, 298 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

у х в а л и л а:

Клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задовольнити.

Продовжити представнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунені в зазначений строк, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з 11 жовтня 2024 року та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Головко