Справа № 440/10319/24
Суддя: Подмаркова Ю. М.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/553/31/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

28.08.2024 адвокат Борисенко ЄМ., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 853 від 19.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000,00 грн та закрити провадження в справі.

В обґрунтування вимог зазначено, що 19.08.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 853 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн за неявку 29.04.2024 за повісткою від 28.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення облікових даних, що є порушенням п. п. 8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Зазначена постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 853 від 19.08.2024 є протиправною, так як винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, винесена та оформлена невідомими особами і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Всупереч вимогам ст. 254 КУпАП працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 (кабінет № 26) не вручили ОСОБА_1 примірник протоколу, складеного 19.09.2024 відносно нього.

Згідно оскаржуваної постанови № 853 розгляд справи про адміністративне правопорушення позивача мав проводити посадова особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 ,(саме він зазначений у тексті постанови), отже відповідно він мав і підписати зазначену постанову, але на розгляді справи сам полковник ОСОБА_2 був відсутній і процедура розгляду як така була відсутня. Позивачу лише виписали у кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначену оскаржувану постанову 4 невідомі особи у військовій формі, які не представились та не надали підтвердження своїх повноважень, тобто постанова була виписана незрозумілим (без повноважень) колегіальним органом.

Крім того, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП зазначені невідомі особи у військовій формі в кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вручили позивачу оскаржувану постанову без підпису зазначеної у постанові посадової особи - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , полковника ОСОБА_2 .

Стосовно цього інциденту 20.08.2024 позивачем о 15 год. 30 хв. у будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 в присутності адвоката та чергового поліцейського ІНФОРМАЦІЯ_3 була подана скарга на урядовий контактний центр 1545, яка зареєстрована під № КА-17691804.

Уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано позивачеві можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, надати пояснення, оскільки складення протоколу, розгляд справи та винесення постанови відбулося одночасно. Таким чином, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є також підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові № 853 від 19.08.2024 підставою накладення штрафу (адміністративного стягнення) в розмірі 17 000 грн є адміністративне правопорушення вчинене позивачем 29.04.2024 (неявка до ІНФОРМАЦІЯ_3 ), строк притягнення за яке сплив ще 29.06.2024. Враховуючи, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився 29.06.2024, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 210 КУпАП, в редакції станом на 29.04.2024, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку було визначене покарання у виді накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто від 510 грн до 850 грн, а не 17 000 грн, як застосовано до позивача оскаржуваною постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП, де зазначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Безпосередньо у самій повістці № 5/24/10127 від 28.04.2024, якою викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_3 за неявку зазначена санкція, передбачена ст. 210-1 КУпАП (без визначення конкретної частини статті), а в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за «невиконання цієї повістки» зазначена санкція, передбачена ч. 1 ст. 210 КУпАП, тобто є суттєва розбіжність та невідповідність у зазначенні в документах та застосуванні порушеної позивачем норми КУпАП та відповідно у накладення санкцій на нього, що є порушенням вимог п. 3, 5, 6 ч. 2, ст. 2 КАСУ (обґрунтованості, добросовісності, розсудливості рішень суб`єктів владних повноважень).

На підставі вищевикладеного, враховуючи чисельні порушення працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо складення постанови про адміністративне правопорушення № 853 від 19.09.2024 та позбавлення позивача його законного права на захист та професійну правничу допомогу, постанову про адміністративне правопорушення № 853 від 19.09.2024 слід вважати незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Рух справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та за їх обов`язкової участі. Призначено судовий розгляд на 13:00 год. 16.10.2024.

Позивач та його представник в судовому засіданні не прибули, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив, будь-яких заяв по суті справи та з процесуальних питань від відповідача не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови № 853 від 19.08.2024, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку в особливий період, не повідомивши у належний термін орган ведення військового обліку про істотні зміни у облікових даних, що підлягають оперативному уточненню (зміні), а саме, 29.07.2024 не з`явився за повісткою від 28.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення облікових даних. Своїм діянням ОСОБА_1 порушив підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, до є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч. 1 ст. 210 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП, постановив накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн (а. с. 6).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із ч. 7 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Набув чинності 19.05.2024 Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», тому особливий період.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 210 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідальність передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що визначають діяння (дію чи бездіяльність) як адміністративне правопорушення (проступок). Елементами склад адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єктивна сторона; суб`єкт.

Зокрема, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Це такі ознаки як саме протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, військовозобов`язані:

- які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

- призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;

- які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

- військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

- які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

- зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

- які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

- які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

- які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

- які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;

- які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

Крім того, пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством;

- Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Підпунктом 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. регламентується, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 283 КУпАП, зокрема, визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 245 КУпАП, встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП, закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 268 КУпАП, визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як вказує позивач, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачем.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду.

Як вже зазначалося вище, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у постанові про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, крім того, дана постанова була винесена не уповноваженою особою в розумінні ст. 235 КУпАП (доказів протилежного не надано), а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку з підстав порушення процедури розгляду адміністративного матеріалу.

Також суд звертає увагу, що оскаржувана постанова складена за ч. 1 ст. 210 КУпАП, однак стягнення накладено у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 грн, а не від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як того передбачає ч. 1 ст. 210 КУпАП, тобто стягнення, яке накладене на позивача не відповідає санкції, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім того, викладаючи суть правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку в особливий період, при цьому ч. 1 ст. 210 КУпАП не містить такої кваліфікуючої ознаки, як "в особливий період".

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не надано, за наслідками розгляду адміністративного позову належить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративні правопорушення.

Судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 605,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією, отже суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 6-11, 72-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 853 від 19 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. скасувати, а провадження в справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.10.2024.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Каленське Коростенського р-ну Житомирської обл., місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Головуючий Ю.М. Подмаркова