Справа № 280/4093/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Справа № 280/4093/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ),

Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , командира Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 1, Командир ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ суб`єкта владних повноважень Командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 28.04.2024 № 495 в частині притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, а саме пункти 5 та 6 цього наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із застосованими до нього заходами дисциплінарного впливу та накладеним дисциплінарним стягненням «Сувора догана», а також притягненням до обмеженої матеріальної відповідальності, оскільки вважає, що у відповідній частині спірний наказ є упередженим, необґрунтованим, тобто прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційним та, відповідно - протиправним й таким, що суперечить чинному законодавству. Вказує, що приводом для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності стало виявлення нестачі матеріальних цінностей, яку відображено в акті позапланової інвентаризації речового складу ВЧ НОМЕР_2 , службове розслідування по факту виявленої нестачі не призначалось. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення стало начебто неналежне виконання позивачем службових обов`язків заступника командира бригади з тилу, передбачених статтею 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статуту внутрішньої служби ЗСУ), причому в оскаржуваному наказі не зазначено, яких саме. Оскільки приводом для притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності стало виявлення нестачі на складі речового майна в період проведення позапланової інвентаризації в період з 18.02.2024 по 28.04.2024, на думку позивача, в оскаржуваному наказі йдеться про те, що ним не виконувались службові обов`язки щодо перевірки не рідше ніж двічі на рік наявності та стану матеріальних засобів на безпосередньо підпорядкованому складі речового майна з оформленням відповідних актів, організації щорічного проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах, передбачені абзацом 9 статті 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Зазначає, що був призначений на посаду та прийняв її в односторонньому порядку 17.09.2023. Щорічну інвентаризацію військового майна організовано в період з 21.09.2023 по 30.09.2023 та проведено в період з 01.10.2023 по 25.12.2023. Під час проведення щорічної інвентаризації нестач на речовому складі ВЧ НОМЕР_2 виявлено не було. Виявлена під час проведення позапланової інвентаризації нестача майна на речовому складі виникла, вочевидь, в період з 26.12.2023 по 11.02.2024, тобто до спливу навіть двомісячного терміну від дня затвердження акту щорічної інвентаризації. Необхідність у проведенні позапланової інвентаризації виникла у зв`язку із загибеллю 11.02.2024 начальника речового складу та, відповідно, необхідністю призначення на цю посаду нової матеріально-відповідальної особи. Вказує, що перевірки наявності майна на речовому складі військової частини зі складанням актів проводяться, як правило, після масованої видачі речового майна особовому складу військових частин при переході на носіння літньої та зимової форми одягу, тобто навесні кожного року та восени, під час проведення щорічної інвентаризації. Жодних підстав чи приводів для проведення перевірки наявності майна на речовому складі раніше розумного терміну, взимку, у позивача не було. За відсутності доведеного факту невиконання або неналежного виконання позивачем службових обов`язків, вважає притягнення його до дисциплінарної відповідальності незаконним, а з огляду на обставини та події, які мають ознаки вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами і передчасним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.05.2024 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13.05.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.05.2024 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.05.2024 продовжено встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ВЧ НОМЕР_2 ; витребувано від ВЧ НОМЕР_2 належним чином засвідчену копію матеріалів позапланової інвентаризації матеріальних цінностей речової служби на складі ВЧ НОМЕР_2 , на підставі яких винесено оскаржуваний наказ № 495 від 28.04.2024 відносно позивача.

18.06.2024 ВЧ 7224 подано до суду пояснення третьої особи щодо позову, в яких зазначає, що позивача було притягнено до дисциплінарної та матеріальної відповідальності у повній відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством, з урахуванням обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі збитків. На позивача начальника логістики-заступника командира військової частини у відповідності до ст. 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.3.2.1 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого Наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.97 (далі Положення №300) покладено обов`язок контролю за порядком збереження та наявністю майна на складах підпорядкованих йому служб. Внаслідок відсутності належного контролю, у тому числі, з боку позивача було допущено втрату майна належного військовій частині на суму 3 987 371,39 грн. Про відсутність належного контролю з боку позивача за роботою підпорядкованої йому речової служби яскраво свідчить поряд з нестачею наявність надлишків речового майна на суму 519 417,60 грн. Також при визначенні ступеня важкості бездіяльності (самоусунення) позивача від виконання покладених на нього обов`язків було враховано, що такі порушення допущенні ним в умовах воєнного стану. Вина позивача була повністю встановлена, жодних фактів, щоб пом`якшували його вину (у формі бездіяльності відсутності належного контролю за підпорядкованим особовим складом, обліком майна підпорядкованих позивачу служб, наявністю та умовами зберігання такого майна) не було виявлено. Вважає хибними посилання позивача на не співпадіння найменування його посади з нормами Статуту внутрішньої служби ЗСУ, оскільки покладення на позивача обов`язків з контролю за порядком збереженням та наявністю майна на складах підпорядкованих йому служб є його функціональними обов`язками. Звертає увагу, що позивач з 14.07.2023 виконував обов`язки начальника логістики-заступника командира, а з 17.09.2023 прийняв таку посаду, за час своєї служби у якості начальника логістики-заступника командира позивач жодного разу не здійснив перевірку наявності майна на складах речової служби. Просить відмовити в задоволенні позову.

19.06.2024 позивачем подано до суду відповідь на пояснення третьої особи, у якій зазначає, що за відсутності штатного начальника логістики заступника командира військової частини, позивач дійсно з 14.07.2023 був допущений до виконання обов`язків за цією невакантною посадою. Проте, одночасно позивач виконував службові обов`язки за основною штатною посадою начальника речової служби логістики третьої особи, а отже виконання ним обов`язків за неосновною посадою вочевидь носило несистемний, неформалізований та недетальний характер, а отже й не розглядалось під час проведення службового розслідування. Умовивід представника третьої особи про те, що на службові обов`язки позивача начебто автоматично розповсюджуються вимоги ст. 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та п. 3.2.1. Положення №300, якими передбачені відповідні обов`язки заступника командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу, вважає не переконливими, оскільки зазначеними нормами права вимагається обов`язкове документальне підтвердження (оформлення акту) проведення відповідними службовими особами перевірок наявності і стану матеріальних засобів у підрозділах і безпосередньо підпорядкованих складах. Виходячи з особливостей організаційно-штатної структури військової частини, яка не містить посад заступника командира з озброєння та заступника командира з тилу, а всі склади знаходяться в безпосередньому підпорядкуванні командира підрозділу забезпечення, який в свою чергу знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні відповідача, функціональні обов`язки начальника логістики заступника командира не передбачають такого підтвердження. Звертає увагу, що питання перевірки позивачем наявності та технічного стану матеріальних засобів на речовому складі військової частини не були предметом дослідження під час проведення службового розслідування, а тому посилання третьої особи на те, що позивачем наявність та технічний стан матеріальних засобів на складах жодного разу під час перебування на посаді не перевірявся, не ґрунтується на матеріалах службового розслідування.

20.06.2024 до суду від Командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом поясненням третьої особи, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, посилається на те, що внаслідок відсутності належного контролю, у тому числі, з боку позивача було допущено втрату майна належного військовій частині. Вина позивача була повністю встановлена, жодних фактів, що пом`якшували б його вину (у формі бездіяльності відсутності належного контролю за підпорядкованим особовим складом, обліком майна підпорядкованих позивачу служб, наявністю та умовами зберігання такого майна) не було виявлено. Звертає увагу, що позивач за час своєї служби у якості начальника логістики-заступника командира жодного разу не здійснив перевірку наявності майна на складах речової служби. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.07.2024 залучено до участі в справі в якості співвідповідача ВЧ НОМЕР_2 , встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.07.2024 ВЧ НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву, у якому викладено незгоду із заявленими позовними вимогами з підстав, аналогічних наведеним у поясненнях третьої особи.

16.07.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій наведено раніше викладені аргументи у відповіді на пояснення третьої особи.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

Згідно Витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 14.07.2023 №209, майора ОСОБА_1 , начальника речової служби логістики ВЧ НОМЕР_2 наказано вважати таким, що з 12.06.2023 приступив до тимчасового виконання службових обов`язків за невакантною посадою начальника логістики заступника командира частини.

Згідно Витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.09.2023 №280 підполковника ОСОБА_1 , начальника речової служби логістики ВЧ НОМЕР_2 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_4 (по особовому складу) від 28.07.2023 №266 на посаду начальника логістики заступника командира ВЧ НОМЕР_2 , наказано вважати таким, що з 17.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 16.04.2024 №427 «Про проведення позапланової інвентаризації речового складу військовій частині НОМЕР_2 », у зв`язку з недоліками, виявленими під час проведення позапланової інвентаризації, призначеної наказом від 18.02.2024 №190, призначено комісію з проведення позапланової інвентаризації речового складу ВЧ НОМЕР_2 , крім іншого, наказано відповідній комісії провести в період з 19.04.2024 по 29.04.2024 позапланову інвентаризацію військового майна номенклатури речової служби на складі ВЧ НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог статей 5 і 8 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21 вересня 1999 року № 1075-XIV (далі Закон № 1075-XIV), Положення про інвентаризацію військовою майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №748 (далі Положення №748), Положення №300, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 16.04.2024 №427 «Про проведення позапланової інвентаризації речового складу військовій частині НОМЕР_2 », уповноваженою комісією проведено позапланову інвентаризацію матеріальних цінностей речової служби на складі ВЧ НОМЕР_2 , за результатами якої складено Акт позапланової інвентаризації матеріальних цінностей речової служби на складі ВЧ НОМЕР_2 , б/д (далі - Акт позапланової інвентаризації).

За змістом Акту позапланової інвентаризації виявлено нестачу речового майна на загальну суму 3 987 37139 грн та надлишки речового майна на загальну суму 519 417,60 грн.

Зазначено, що відповідальною особою в період з 23.12.2022 по 11.02.2024 за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів на складах з номенклатури речової служби був молодший сержант ОСОБА_3 , після самогубства якого командиром ВЧ НОМЕР_2 було призначено наказом №190 від 18.02.2024 проведення позапланової інвентаризації речового майна. Установлено, що відповідно підсумків щорічної інвентаризації речового майна, яка закінчилась згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 25.12.2023 року №1656, нестачі та надлишків речового майна не виявлено. Інвентаризація відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №190 від 18.02.2024 була розпочата 20.02.2024, перед початком якої при візуальному огляді тимчасових приміщень зберігання пошкоджень замків, дверей, стелі, вікон, стін виявлено не було, перед відкриттям приміщення проводилась відеозйомка на мобільний телефон, двері були опечатані, відкривши приміщення, було розпочато підрахунок речового майна яке там знаходилось, після завершення підрахунку склад опечатано. Враховуючи вищевказане, нестача та надлишки речового майна в тимчасових приміщення зберігання утворилась в період з 26.12.2023 по 11.02.2024, коли мав доступ до таких складських приміщень та ніс повну матеріальну відповідальність за його збереження покійний начальник складу господарчого взводу роти логістики молодший сержант ОСОБА_3 , отже через його недбале ставлення до своїх посадових обов`язків виникли вищеописані нестача та надлишки речового майна. При цьому начальник речової служби логістики та начальник логістики заступник командира не здійснювали належного контролю за збереженням речового майна на тимчасових місцях зберігання та станом його обліку, чим допустили виявлені нестачу та надлишки речового майна.

Актом позапланової інвентаризації, крім іншого, запропоновано за відсутність належного контролю за наявністю речового майна та за виконанням службових обов`язків начальником складу господарчого взводу роти логістики молодшим сержантом ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності, зокрема, начальника логістики-заступника командира ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 .

У зв`язку з недоліками, виявленими під час проведення позапланових інвентаризацій, призначених наказами командира ВЧ НОМЕР_2 від 18.02.2024 №190, та на виконання вимог наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 16.04.2024 №427 «Про проведення позапланової інвентаризації речового складу військової частини НОМЕР_2 », на підставі вимог положень статей 10, 56 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону № 1075-XIV, Положення №748, Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419, наказу Міністра оборони України №300 від 16.07.1997 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство в Збройних Силах України», Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 19.12.2014 №905, а саме виявленням нестачі речового майна загальну суму 3 987 371,39 грн та надлишків речового майна на загальну суму 519 417,60 грн, керуючись вимогами Постанови Кабінету Міністрів України №784 від 03.05.2000 року «Про затвердження Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 № 604 (зі змінами), ст.ст. 45, 48 Дисциплінарного статуту, командиром ВЧ НОМЕР_2 видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.04.2024 №495 «Про підсумки позапланової інвентаризації речового складу військової частини НОМЕР_2 » (далі спірний наказ, наказ від 28.04.2024 №495).

Пунктами 5 та 6 наказу від 28.04.2024 №495 передбачено:

п.5 за порушення вимог ст. 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 3.2.1 Положення № 300, ст. 45 Дисциплінарного статуту, за невиконання своїх службових обов`язків накласти на начальника логістики- заступника командира ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «Сувора догана»;

п.6 за неналежне виконання обов`язків щодо контролю за наявністю речового майна та за виконання службових обов`язків начальником речової служби логістики ВЧ НОМЕР_2 притягнути начальника логістики- заступника командира ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 43 800,00 грн.

Вважаючи протиправними пункти 5, 6 наказу від 28.04.2024 №495, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 4 статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статут внутрішньої служби ЗСУ, відповідно до статті 9 якого військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

За нормами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язок, крім іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Положеннями статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтею 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 76 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу в мирний і воєнний час відповідає за матеріальне й технічне забезпечення підрозділів бригади (полку, окремого батальйону) підпорядкованими службами; за підвезення всіх видів матеріальних засобів та за водопостачання; за торговельно-побутове забезпечення особового складу; за утримання казарм та іншого житлового фонду; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, додержання правил охорони довкілля і стан пожежної безпеки безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, укомплектування їх озброєнням і технікою тилу; за стан обліку матеріально-технічних засобів підпорядкованих служб.

Заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу підпорядковується командирові та є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону).

Відповідно до статті 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу зобов`язаний:

брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки бригади (полку, окремого батальйону) й організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності;

керувати діяльністю та бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів і служб бригади (полку, окремого батальйону), проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які обіймають посади не нижче головного сержанта роти з організації тилового забезпечення, а з головними сержантами рот, сержантами із матеріального забезпечення (старшинами) рот - з ведення військового господарства;

керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу військової частини;

організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів бригади (полку, окремого батальйону) матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця;

організовувати своєчасну видачу обмундирування, його припасування й ремонт;

знати ділові та морально-психологічні якості військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, постійно проводити з ними роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю;

планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання;

планувати і організовувати підвезення підрозділам бригади (полку, окремого батальйону) матеріальних засобів та забезпечувати водопостачання;

перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах бригади (полку, окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах;

керувати роботами з обладнання й удосконалення навчально-матеріальної бази та механізації вантажно-розвантажувальних робіт тилу бригади (полку, окремого батальйону) і підпорядкованих складів;

здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними;

інструктувати перед заступанням у наряд чергового їдальні;

знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію;

організовувати належну експлуатацію, своєчасний ремонт жилих і нежилих будинків, водопровідно-каналізаційних мереж і споруд, своєчасну підготовку їх до зими, а також казарменого інвентарю й меблів, утримання в належному стані території, на якій розквартировані підрозділи бригади (полку, окремого батальйону), вживати заходів для пожежної безпеки об`єктів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, а також обладнання їх технічними засобами охорони та засобами протипожежного захисту;

розробляти заходи щодо економічної роботи й організовувати їх здійснення;

організовувати банно-пральне обслуговування підрозділів бригади (полку, окремого батальйону);

контролювати якість надання послуг з організації харчування суб`єктами господарювання, брати участь у складанні розкладки продуктів та подавати її на затвердження командирові військової частини, здійснювати контроль за станом здійснення суб`єктами господарювання заходів щодо обладнання і удосконалення переданих їм об`єктів, правильністю експлуатації та своєчасним ремонтом таких об`єктів;

розробляти та здійснювати заходи щодо додержання вимог безпеки під час виконання ремонтно-будівельних і господарських робіт та експлуатації техніки в підпорядкованих підрозділах і службах;

організовувати забезпечення військовослужбовців своєї частини службовим, тимчасовим (орендованим) чи постійним житлом;

організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.

Основи організації та ведення військового (корабельного) господарства; права та обов`язки посадових осіб військової частини (корабля) та з`єднання, пов`язані з веденням військового (корабельного) господарства; порядок планування та здійснення контролю господарської діяльності, організації матеріально-технічного, аеродромно-технічного, ветеринарного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного, фінансового та іншого забезпечення; приймання і здачі посади та облікової документації особами, на яких покладено ведення військового (корабельного) господарства; а також вирішення інших питань щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства, визначені Положенням №300.

У Положенні №300 під військовими частинами розуміються частини, які входять до складу з`єднань, окремі частини, кораблі, установи, військово-навчальні заклади, об`єкти та організації Збройних Сил України, які ведуть своє господарство, а також адміністративно-господарські частини, відділення, відділи, управління та інші господарські підрозділи, органи військового управління відповідних рівнів, на які покладені завдання щодо матеріального та технічного забезпечення діяльності цих органів та їх особового складу.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300 (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) посадові особи військової частини і з`єднання, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та цього Положення.

Підпункт 3.1.3 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300 передбачає, що командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

При виявленні втрат, нестач, навмисного пошкодження військового майна, його розкрадання, інших корисливих зловживань він має право вживати у встановленому законом порядку заходів щодо відшкодування завданих державі збитків, а у випадках скоєння злочинів - порушувати кримінальну справу та проводити дізнання.

Підпунктом пунктом 3.1.4 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300 визначено обов`язки заступника командира військової частини (з`єднання).

Відповідно до підпункту 3.1.7 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300, у військових частинах (з`єднаннях), крім посадових осіб, вказаних у статтях 3.1.3-3.1.6 цього Положення, військовим господарством відають, зокрема, заступники командира частини (з`єднання) з тилу та підпорядковані йому посадові особи.

Підпунктом 3.1.9 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300 передбачено, що всі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні:

знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності;

розробляти і організовувати проведення заходів з метою подальшого підвищення бойової та мобілізаційної готовності підпорядкованої служби (служб);

правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу;

своєчасно робити розрахунки, витребовувати та одержувати необхідні військовій частині (з`єднанню) за табелями і нормами матеріальні засоби та кошти і організувати безперервне забезпечення ними підрозділів (частин) по підпорядкованих службах (службі);

організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі);

здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням;

розробляти розрахунки необхідних коштів по підпорядкованих службах (службі) і коригувати їх згідно з затвердженими призначеннями;

дозволяти у межах наданих прав і затверджених сум видачу підзвітних сум і авансів, а також затверджувати авансові звіти та видаткові документи;

організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі);

постійно вживати заходів щодо удосконалення та розвитку військового (корабельного) господарства (служби), вивчати, узагальнювати та поширювати передовий досвід його ведення (роботи служби);

вносити пропозиції до річного плану заходів щодо капітального та поточного ремонту і організовувати їх виконання;

організовувати підготовку спеціальних споруд, об`єктів господарського, технічного та медичного призначення до експлуатації у зимових та літніх умовах;

організовувати перевірку і таврування засобів вимірювання, безпечну експлуатацію та своєчасне проведення оглядів і випробувань (перевірок) об`єктів держтехнагляду;

розробляти заходи по службах (службі) для внесення у річний господарський план, річний та місячний плани експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки; організовувати і контролювати їх виконання;

організовувати економічну роботу в підрозділах (частинах) і службах, розробляти заходи для внесення у річний план економічної роботи частини (з`єднання) та забезпечувати їх виконання;

готувати необхідні матеріали для видачі інспекторських посвідчень на списання за рахунок держави передчасно зношених та втрачених матеріальних засобів і коштів, а також акти на списання (переведення у нижчі категорії якісного стану) озброєння, бойової та іншої техніки, майна, інших матеріальних засобів, робити висновки (перевіряти клопотання) та оформлювати у встановленому порядку інспекторські посвідчення;

вести узагальнений облік втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних або вартісних показниках;

контролювати надходження затверджених інспекторських посвідчень та достовірність звітних показників з цих питань;

знати наявність, стан, тактико-технічні характеристики та правила експлуатації озброєння, бойової, іншої техніки у підпорядкованих службах (службі) та вміти організувати їх експлуатацію і ремонт;

організовувати виконання вимог інструкцій, інших нормативних актів з охорони праці та техніки безпеки, а також санітарно-гігієнічних вимог у роботі з озброєнням, бойовою та іншою технікою, при виконанні ремонтно-будівельних, господарських та інших робіт;

організовувати правильну експлуатацію, утримання, ремонт та протипожежну охорону об`єктів господарського, технічного і медичного призначення та спеціальних споруд, забезпечувати проведення протипожежних заходів на території частини,

систематично перевіряти виконання заходів пожежної безпеки при зберіганні, ремонті та обслуговуванні озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, палива, пального та інших матеріальних засобів, а також перевіряти наявність і стан засобів пожежогасіння та їх готовність до застосування;

здійснювати контроль за дотриманням необхідного стандарту та габариту на під`їзних автомобільних шляхах, залізничних коліях, на причалах і у портах військових частин (з`єднань), за повним використанням вантажопідйомності транспортних засобів та не допускати наднормативних простоїв;

впроваджувати механізацію вантажно-розвантажувальних та інших робіт, а також перевезення вантажів у контейнерах, на піддонах та у пакетах, здійснювати контроль за утриманням засобів механізації вантажно-розвантажувальних робіт;

організовувати зберігання, ремонт та своєчасне повернення (здавання) тари постачальникам (тароремонтним підприємствам);

організовувати та контролювати надійне збереження, облік, збирання та здавання в установленому порядку металобрухту (у тому числі такого, що містить дорогоцінні метали) та вторинної сировини державним заготівельним організаціям;

вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації;

організовувати облік договорів та угод щодо наданих стороннім підприємствам (організаціям), фізичним та юридичним особам послуг, а також контроль за їх виконанням і вчасним переглядом;

організовувати претензійну роботу у підпорядкованих службах (службі);

організовувати та керувати військово-науковою, раціоналізаторською та винахідницькою роботою у підпорядкованих службах (службі) та підрозділах (частинах);

здійснювати підбір та розміщення кадрів у підпорядкованих службах (службі), постійно вивчати їх ділові та моральні якості,

організовувати та періодично проводити спеціальну підготовку з усіма категоріями підпорядкованих посадових осіб;

проводити заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Згідно з підпунктом 3.2.1 пункту 3.1 Розділу 3 Положення №300 заступник командира частини з тилу відповідає за господарство частини в підпорядкованих службах та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує накази заступника командира з тилу вищого органу військового управління. Крім того, він повинен:

розробляти окремий план підготовки тилу частини у навчальному році, керувати розробкою індивідуальних планів підготовки підпорядкованих служб;

розробляти за участю заступників командира, начальників родів військ та служб частини: господарський план на рік, плани перевезення матеріальних засобів автомобільним транспортом та інші плани робіт, а також - розділ з експлуатації і ремонту техніки тилу для включення у річний та місячний плани експлуатації, ремонту бойової та іншої техніки частини, здійснювати контроль за виконанням цих планів;

керувати розробкою підпорядкованими службами річного кошторису-розрахунку грошового фонду частини та кошторису підсобних господарств частини;

організовувати роботу внутрішньої перевірочної комісії, перед початком роботи проводити інструктивні заняття з членами комісії;

організовувати постачання питної води та забезпечити лабораторно-виробничий контроль її якості відповідно до діючих державних стандартів;

контролювати якість харчування особового складу, керувати складанням розкладки продуктів для приготування їжі особовому складу та подавати її на затвердження командиру військової частини;

організовувати своєчасне проведення заготівель картоплі, овочів, сіна, соломи, палива і забезпечити вивезення заготовленого на склад частини та його зберігання;

організовувати через органи та підприємства військової торгівлі торговельно-побутове забезпечення частини, здійснювати контроль за наявністю у торговельно-побутових закладах військторгу належного асортименту товарів, а також за культурою обслуговування та дотриманням правил торгівлі;

керувати ремонтно-будівельними та іншими роботами, які виконуються господарським способом, контролювати виконання ремонтно-будівельних робіт, які виконуються будівельно-квартирними органами в інтересах частини;

подавати командиру частини пропозиції щодо розподілу між підрозділами казармено-житлового фонду;

розробляти та здійснювати заходи щодо обладнання та удосконалення складів, їдалень та інших об`єктів у підпорядкованих службах;

організовувати ведення підсобного господарства відповідно до вимог керівних документів, своєчасно організовувати сільськогосподарські роботи на землях, закріплених за військовою частиною;

забезпечити роботу підлеглих служб щодо запобігання забрудненню навколишнього середовища, очищення території військових містечок, правильну експлуатацію очисних споруд, інженерних мереж;

забезпечити суворе дотримання всім особовим складом частини правил утримання та охорони закріплених лісів, іншого природного середовища та джерел води;

організовувати спільно з начальником квартирно-експлуатаційної служби частини систематичне проведення дератизаційних та дезінсекційних заходів за договорами з військовими санітарно-епідеміологічними закладами, а у випадку їх відсутності на місці розташування частини - з міськими, районними відділами профілактичної дезінфекції;

інструктувати чергового по їдальні перед його заступанням у наряд;

організовувати роботи по ремонту та утриманню під`їзних автомобільних шляхів, залізничних колій, причалів і портів частини.

Відповідно до розділу 2 Функціональних обов`язків начальника логістики заступника командира ВЧ НОМЕР_2 , начальник логістики заступник командира ВЧ НОМЕР_2 зобов`язаний:

брати участь у розробленні планувальних документів та організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності;

керувати бойовою підготовкою та діяльністю підпорядкованих підрозділів і служб, проводити заняття з офіцерами військової частини з технічної підготовки та організації тилового забезпечення, а із начальниками логістики підпорядкованих військових частин та сержантами з матеріального забезпечення окремих підрозділів з ведення військового господарства;

знати ділові ти морально-психологічні якості офіцерів і сержантів підпорядкованих йому підрозділів і служб, постійно проводити з ними роботу з вдосконалення їх підготовки за спеціальністю;

знати будову і правила експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки бригади, їх наявність і технічний стан;

керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально - побутового становища особового складу військової частини;

організувати експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, забезпечуючи їх постійну справність;

організувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів бригади матеріально-технічними засобами, якісне харчування особового складу, контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця;

організувати й контролювати несення внутрішньої служби в парках та на складах;

проводити роботу, спрямовану на запобігання катастрофам, аваріям і пошкодженням озброєння, бойової та іншої техніки, аналізувати їх причини, проводити заходи щодо забезпечення вимог безпеки під час підготовки їх до експлуатації;

контролювати своєчасне замовлення запасних частин, паркового обладнання та іншого військового майна, організовувати їх одержання, зберігання і видачу підпорядкованим військовим частинам та підрозділам, забезпечувати правильне їх використання;

планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання;

перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів на складах і в підрозділах, при цьому проводити номерну перевірку стрілецької зброї поточного забезпечення;

організовувати щорічне проведення інвентаризації всього озброєння техніки і військового майна у військовій частині, результати перевірок та інвентаризації відображати в актах і наказах по військовій частині;

керувати роботами з обладнання й удосконалення навчально-матеріальної бази та механізації вантажно-розвантажувальних робіт підпорядкованих складів;

контролювати якість надання послу з організації харчування суб`єктами господарювання, приймати участь у складанні розкладки продуктів та подавати її на погодження командиру військової частини;

здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними;

забезпечити належне утримання споруд військової частини та своєчасну підготовку їх до зими, вживати заходів для забезпечення пожежної безпеки об`єктів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, а також обладнання їх технічними засобами охорони та пожежної сигналізації;

здійснювати контроль за заходами які проводяться суб`єктами господарювання щодо обладнання і удосконалення переданих їм об`єктів, їх правильною експлуатацією та своєчасним ремонтом;

розробляти заходи щодо економічної роботи й організовувати їх здійснення;

здійснювати контролі, за організацією лазнево-пральне обслуговування підпорядкованих військових частин та підрозділів;

розробляти та здійснювати заходи щодо додержання вимог безпеки під час експлуатації техніки в підпорядкованих військових частинах, підрозділах та службах;

організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку;

у встановленій строки складати обґрунтовані розрахунки потреби в коштах необхідних для матеріально-технічного забезпечення;

забезпечувати виконання заходів щодо охорони державної таємниці.

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

За змістом статті 3 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, поміж іншим, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною 1 статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бездоганно та неухильно додержуватись порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, що становить сутність військової дисципліни. При цьому, суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, на військовослужбовця може бути накладено владою командира дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, призначення якого є правом командира, а не його обов`язком.

Притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування можливо у разі, якщо її вину повністю доведено, тобто за наявності беззаперечних фактів, що підтверджують вчинення особою дисциплінарного правопорушення, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення).

Подібний підхід застосовано Верховним Судом в постанові від 04 березня 2020 року у справі №817/1221/16.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон № 160-ІХ.

За приписами пункту 4 статті 1 Закон № 160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

За приписами частини другої ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов 'язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 5 № 160-ІХ командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду (частина 1 статті 7 Закону № 160-ІХ).

Частинами 2, 4 статті 8 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є доведення його вини у спричиненні матеріальної шкоди. Умови для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності мають бути доведені матеріалами службового розслідування, при цьому, розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Що ж стосується правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, то така повинна фокусуватися на тому, чи було прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діянні особи є склад правопорушення, чи є встановлені законом підстави для застосування стягнення та чи є застосоване стягнення пропорційним (співмірним) із вчиненим діянням.

Суд має перевірити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння правопорушення, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких військовослужбовець скоїв відповідне правопорушення, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим, причини та умови, що призвели до вчинення такого правопорушення.

Подібні за змістом висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 06.02.2020 у справі №826/1916/17 та від 22.09.2022 у справі №420/4977/20.

За обставинами даної справи, підставою для прийняття спірного наказу слугували висновки Акту позапланової інвентаризації, яким встановлено, що за результатами інвентаризації, проведеної у зв`язку зі смертю особи, яка була відповідальна за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів на складах з номенклатури речової служби ВЧ НОМЕР_2 , у період з 26.12.2023 по 11.02.2024 утворилась нестача та надлишки речового майна.

Вказаним Актом також встановлено, що у період з 26.12.2023 по 11.02.2024 доступ до відповідних складських приміщень мала лише особа, у зв`язку зі смертю якої було проведено інвентаризацію, і що саме ця особа несла повну матеріальну відповідальність за збереження відповідного майна.

При цьому, за змістом Акту позапланової інвентаризації питання про причини та умови, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення саме позивачем, ступінь його вини взагалі не досліджувались, фактів, які б свідчили про порушення позивачем установленого порядку обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжиття ним належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, та інших обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного та матеріального стягнення, встановлено не було.

За змістом Акту позапланової інвентаризації та пунктів 5 та 6 спірного наказу можна вбачається, що застосоване до позивача дисциплінарне та матеріальне стягнення базується виключно на твердженні про те, що позивачем як начальником логістики заступником командира ВЧ НОМЕР_2 неналежно виконано обов`язки щодо контролю за наявністю речового майна та виконанням службових обов`язків начальником складу господарчого взводу роти логістики (особа, яка була відповідальна за збереження майна, та яка померла).

Водночас, слід зазначити, що правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном, визначені Законом № 1075-XIV, відповідно до статті 1 якого військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Частина 3 Закону № 1075-XIV передбачає, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті).

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 5 Закону № 1075-XIV для забезпечення постійного державного контролю за наявністю, якісним станом і ефективністю використання військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України, щорічно проводиться його інвентаризація згідно з Положенням про інвентаризацію військового майна, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення інвентаризації військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил, та оформлення її результатів, передбачений Положенням №748, який передбачає, що метою проведення інвентаризації є встановлення фактичної наявності військового майна, його якісного стану (категорійності) і комплектності, виявлення обсягів нестачі, надлишку та надлишкового військового майна, а також відображення результатів інвентаризації в інвентаризаційних описах або відомостях наявності та якісного стану майна (далі - інвентаризаційний опис).

Інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.

Відповідальність за організацію інвентаризації військового майна несе командир (начальник) військової частини, який повинен створити належні умови для її проведення у стислі терміни, визначити об`єкти (крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим) і терміни проведення інвентаризації.

Планова інвентаризація проводиться у такі терміни за видами військового майна:

пального, інших пально-мастильних матеріалів і спеціальних рідин - не менше одного разу на місяць;

тварин, птиці та сімей бджіл - не менше одного разу на квартал;

аеродромних, комунальних та інших об`єктів нерухомого майна - один раз на два роки;

інших видів військового майна - один раз на рік (станом на 1 січня).

Позапланова інвентаризація військового майна проводиться обов`язково у разі:

приймання (здачі) посади матеріально відповідальними особами;

передачі, перепідпорядкування, переходу військової частини на матеріально-технічне забезпечення в іншій військовій частині, розформування військової частини;

відчуження військового майна, його передачі в оренду (щодо майна, яке відчужується або передається);

установлення фактів зловживань службовим становищем, інших службових порушень, крадіжок або зіпсуття майна, а також за рішенням органу досудового розслідування, прокурора або суду;

виникнення катастрофи, аварії, пожежі або стихійного лиха.

Отже, фактична наявність військового майна встановлюється шляхом проведення його інвентаризації у визначених чинним законодавством випадках.

За змістом функціональних обов`язків позивача за посадою, які узгоджуються з положеннями статті 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, позивач зобов`язаний перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів на складах і в підрозділах, проводити номерну перевірку стрілецької зброї поточного забезпечення; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього озброєння техніки і військового майна у військовій.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно підсумків щорічної інвентаризації речового майна, яка закінчилась згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 №1656, нестачі та надлишків речового майна на складах з номенклатури речової служби не було виявлено, а згідно з висновками позапланової інвентаризації нестача та надлишки речового майна в тимчасових приміщенням зберігання утворилась в період з 26.12.2023 року по 11.02.2024, тобто у період тривалістю півтора місяці після проведення річної інвентаризації.

При цьому, відповідачами не наведено обґрунтованих фактів, які б доводили очевидну та розумну причину, яка б зумовлювала необхідність здійснення позивачем контрольних заходів щодо перевірки наявності такого військового майна поза термінами, визначеними статтею 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та функціональними обов`язками позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відповідачами не доведено наявність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення, як не доведено й вину позивача в завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача та завданою шкодою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірний наказ в частині притягнення позивача до дисципланарної та матеріальної відповідальності (пункти 5 та 6 спірного наказу), є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», інших судових витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати пукти 5 та 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_5 від 28.04.2024 №495.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - ОСОБА_2 , командир Військової частини НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 11.10.2024.

Суддя М.О. Семененко