Справа № 240/35485/23
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/35485/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

10 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо непризначення та невиплати з 24.07.2023 йому пенсії за вислугу років відповідно до ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII;

- визнати протиправним індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 05 від 17.10.2023 про відмову у призначенні та виплаті з 24.07.2023 йому пенсії за вислугу років згідно із ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві скасувати індивідуальний акт - рішення № 05 від 17.10.2023 про відмову у призначенні та виплаті з 24.07.2023 йому пенсії за вислугу років згідно із ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві прийняти рішення (розпорядження) щодо призначення та виплати з 24.07.2023 йому пенсії за вислугу років відповідно до ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням на день звернення до органів Пенсійного фонду із відповідною заявою, тобто 24.07.2023, стажу роботи - 25 років 8 місяців 16 днів, у тому числі стажу роботи на прокурорсько-слідчих посадах прокурорів - 21 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві прийняти рішення (розпорядження) щодо зарахування йому до загальної вислуги років 01 рік 04 місяці 02 дні на пільгових умовах.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17.10.2023 №05 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 жовтня 2023 року № 4558 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до наданих до заяви про призначення пенсії документів, у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років, та недолучена довідка про заробітну плату.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 24.07.2023 вх.№ 3444 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 01.08.2023 № 05 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугу років.

Позивач в друге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 22.09.2023 вх.№ 4336 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 29.09.2023 №05 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугу років.

Позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 09.10.2023 вх.№ 4558 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 17.10.2023 № 05 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугу років.

В рішенні вказано, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом про освіту, первинні документи, ідентифікаційний код) стаж роботи складає 22 роки 8 місяців 2 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 4 місяці 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру", оскільки відсутній необхідний стаж за вислугу років (25 років) та не надана довідка про заробітну плату.

Позивач, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17.10.2023 № 05 протиправним, а свої права порушеними, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ від 14.10.2014.

Частиною 1 статті 86 Закону №1697 передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно з ч.2 ст.86 Закону №1697 пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч.3 ст.86 Закону №1697 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 6 статті 86 Закону №1697 визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Відповідно до ч.8 ст.86 Закону №1697 право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття "вислуги років, що дає право на пенсію" і "стажу роботи на прокурорських посадах". При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення від 17.10.2023 № 05, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697, оскільки відсутній необхідний стаж за вислугу років (25 років) та не надана довідка про заробітну плату.

Зі змісту оскаржуваного рішення встановлено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом про освіту, первинні документи, ідентифікаційний код) стаж роботи позивача складає 22 роки 8 місяців 2 дні, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів складає 23 роки 4 місяці 1 день.

Разом з тим, з форми РС-право (номер ПС: 05) встановлено, що позивачу періоди роботи на прокурорсько-слідчих посадах з 01.01.2004 по 14.08.2012 до страхового стажу зараховано лише 5 років 8 місяців.(а.с. 72)

Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві у рішенні про відмову позивачу у призначенні пенсії не вказано жодних підстав не зарахування в повному обсязі до вислуги років позивача, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697 періоду роботи з 01.01.2004 по 14.08.2012.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення щодо не зарахування періоду роботи з 01.01.2004 по 14.08.2012, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з витягом з наказу військового прокурора Північного регіону України від 10.06.2003 №24 о/с, ОСОБА_1 призначено старшим слідчим військової прокуратури Новоград-Волинського гарнізону Північного регіону України, оскільки останній позитивно зарекомендував себе на практичній роботі.(а.с. 45)

Відповідно до витягу з наказу військового прокурора Північного регіону України від 13.07.2004 №16 о/с, позивача призначено помічником військового прокурора Новоград-Волинського гарнізону Північного регіону України.(а.с. 46)

Витягом з наказу військового прокурора Північного регіону України від 01.11.2004 №33 о/с підтверджується, що позивача звільнено з посади помічника військового прокурора Новоград-Волинського гарнізону та призначено на посаду помічника військового прокурора Житомирського гарнізону у зв`язку з проведенням організаційних заходів.(а.с. 47)

З 19.09.2005 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади та призначено старшим помічником військового прокурора Житомирського гарнізону Центрального регіону України, що підтверджується витягом з наказу військового прокурора Північного регіону України від 19.09.2005 №26 о/с. (а.с. 48)

Згідно з наказом військового прокурора Центрального регіону України від 02.06.2009 №9 о/с, позивача звільнено з посади старшого помічника військового прокурора Житомирського гарнізону Центрального регіону України та призначено заступником військового прокурора Черкаського гарнізону Центрального регіону України.(а.с. 49)

Відповідно до витягу з наказу військового прокурора Центрального регіону України від 03.11.2010 №56о/с, ОСОБА_1 звільнено з посади заступника військового прокурора Черкаського гарнізону Центрального регіону України та призначено старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у військових формуваннях військової прокуратури Центрального регіону України.(а.с. 50)

Водночас, згідно з витягом військового прокурора Центрального регіону України від 02.03.2011 №13о/с, позивача звільнено з займаної посади і призначено старшим помічником військового прокурора Центрального регіону України (з питань статистики, правового забезпечення). (а.с.51)

Згідно з наказом Генерального прокурора України від 01.11.2011 №1554к ОСОБА_1 призначено на посаду військового прокурора Харківського гарнізону Центрального регіону України строком на п`ять років.

Відповідно до наказу військового прокурора Центрального регіону України від 13.08.2012 №227, позивача з 14 серпня 2012 року виключено зі списків особового складу військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України та всіх видів забезпечення.( а.с 52)

В свою чергу, архівними довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 18.09.2023 №179/1/7283 та №179/1/7252, а також довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2023 №244/ВФЗ підтверджується факт нарахування позивачу грошового забезпечення у період з січня 2004 по серпень 2012 року.(а.с.31-35)

Вищевказане підтверджується також витягом з послужного списку №4480 від 03.08.2023, наданим військовою частиною НОМЕР_1 .(а.с. 29)

При цьому, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2012 року, слідує, що ОСОБА_1 з 01.08.2001 по 27.06.2002 був курсантом військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, з 29.07.2002 працював на прокурорсько-слідчих посадах.(а.с. 73-83)

Згідно з довідкою від 22.08.2023 №07/1/1-229-23, виданою Офісом Генерального прокурора, ОСОБА_1 з 29.07.2002 працював на різних прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України та станом на 22.08.2023 стаж на прокурорсько-слідчих посадах складає 21 рік 01 місяць 26 днів.(а.с.36-38)

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до вислуги років позивача, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697 в повному обсязі періоди роботи з 01.01.2004 по 14.08.2012.

Виходячи з викладеного, стаж, який зазначає відповідач в рішенні та у відзиві, та який слугував підставою відмови у призначенні пенсії за вислугу років, 22 роки 8 місяці 2 дні, нічим не обґрунтований.

Також зі змісту апеляційної скарги встановлено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років слугувало ненадання ним довідки про заробітну плату.

Водночас, відповідач не довів належними та допустимими доказами, що, перш ніж прийняти рішення про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії, посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві офіційно пропонували позивачу подати додаткові документи, зокрема довідки про заробітну плату. Крім того, посадові особи відповідача не скористалися можливістю самостійно перевірити цю обставину шляхом звернення з відповідним запитом до прокуратури.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що позивачем неодноразово вже подавалась Пенсійному органу довідка Офісу Генерального прокурора №21-138зп від 12.07.2023 про складові заробітної плати/грошове забезпечення (за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією) ОСОБА_1 , а також довідка Офісу Генерального прокурора №21-138зп про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років), видана ОСОБА_1 , які є документом, який підтверджує розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому підлягають врахуванню відповідачем для визначення розміру пенсії позивача.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.