Справа № 260/4928/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/4928/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, якою просить: визнати протиправним та скасувати наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.07.2024 року про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 19 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та (або виклику) учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 липня 2024 року позивача, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , було доставлено до приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач зазначає, що має право на відстрочку від призову службу за мобілізацією на особливий період відповідно до п.9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», оскільки зайнятий постійним доглядом за хворим батьком, який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду. Всупереч вимогам позивача надати можливість написати заяву про відстрочку від призову на військову службу з зазначених підстав та надати підтверджуючі документи, щодо позивача проведено медичний огляд, за результатами якого визнано придатним до військової служби та 10.07.2024 року прийнято рішення про мобілізацію. 11.07.2024 року позивач зарахований для проходження військової служби до особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідач -1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що 10.07.2024 року, під час перевірки військово-облікових документів уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно з працівниками ГУНП в Закарпатській області, позивачем не було надано вказаних документів, тому працівниками ГУНП в Закарпатській області позивача було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_4 для перевірки військово-облікових даних та визначення придатності до військової служби під час мобілізації в особливий період. При прибутті позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 10.07.2024 року була здійснена перевірка військово-облікових даних позивача та встановлено, що згідно даних АІТС «Оберіг» останній не оновлював персональні облікові дані, не проходив медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації, право на отримання відстрочки від мобілізації в особливий період не оформлював, відповідних заяв та підтверджуючих документів до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надавав.

Відповідач -2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що позивач не повідомляв про наявність у нього права на відстрочку від мобілізації в особливий період чи інформації про його бронювання. Позивач до та під час здійснення щодо нього заходів по призову за мобілізацією в особливий період, не повідомляв про наявність у нього права на відстрочку чи інформацію про бронювання, що підтверджується заявою та анкетою від 10.07.2024 року заповненою позивачем власноруч.

Позивач надав суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що після його затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 вимагав надати можливість подати заяву про відстрочку, встановленої в додатку 4 до вказаного Порядку форми. Однак, в реалізації цього права позивачу було відмовлено, змогу написати заяву про відстрочку та подати необхідні документи йому забезпечено не було.

Третя особа пояснення щодо позову не надала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що довідкою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2635 від 10.07.2024 року позивача визнано придатним до військової служби.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 липня 2024 року № 551 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» позивача призвано на військову службу.

Вважаючи такий наказ протиправним позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

В подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений, зокрема, указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 з 5 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; від 18 квітня 2022 року №259/2022 з 5 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб та триває на момент розгляду цієї справи.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:

- мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

- особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону № 3543-XII.

Зокрема, приписами частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина п`ята статті 22 Закону №3543-ХІІ).

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

При цьому, статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Позивач в обґрунтування протиправності наказу про його призов на військову службу посилається на наявність в нього права на відстрочку, визначеного п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, оскільки зайнятий постійним доглядом за своїм хворим батьком ОСОБА_2 , який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

На підтвердження вищевказаного позивач надає до суду зокрема висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку унаслідок яких потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 09.07.2024 року, виписку із протоколу ЛКК від 09.07.2024 року, акт проведення обстеження сім`ї від 09.07.2024 року.

В той же час, суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2024 року у справі №280/6033/22.

Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур, позивач надавав ІНФОРМАЦІЯ_5 будь-які документи для підтвердження наявності у нього підстав для відстрочки та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що позивач належним чином повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_6 про обставини, які надають йому право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, дозволяють дійти висновку, що позивач можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб не скористався.

Крім того, в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку ІНФОРМАЦІЯ_4 порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались процедури призову на військову службу.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивача було повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується заявою позивача від 10 липня 2024 року, заповненою та підписаною ним власноручно. Згідно вказаної заяви вбачається, що позивач не зазначив підстав щодо наявності в нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, позивачем не вказано про наявність в нього права на відстрочку від призову на військову службу у власноруч заповненій анкеті, яку подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 10 липня 2024 року, та підтвердив достовірним підписом достовірність наданих ним відомостей.

Таким чином, суд приходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_6 діяв в межах, визначених законом, а наказ № 551 від 10.07.2024 року, яким позивача призвано на військову службу прийнято правомірно та підстави для його скасування відсутні.

При цьому, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 жодних дій щодо позивача не вчиняв та під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 139 КА України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказу відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька