Справа № 278/2985/24
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №278/2985/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 БУНП в Житомирській області Наливайка Артема Федоровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 з Житомирського районного суду Житомирської області до Богунського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної адміністративної справи.

Суд не погоджується зі зробленими суддею Житомирського районного суду Житомирського області Татуйком Є.О. висновками про підсудність даної справи Богунському районному суду м. Житомира, оскільки позивачем у відповідності до норм ст. 25 КАС України визначено підсудність справи за його місцем реєстрації: с. Биківка Житомирського району Житомирської області, що відноситься до територіальної юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області та підтверджується отриманими 11.06.2024 згадуваним суддею відповіддю ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області (а.с. 11), однак спори про підсудність не допускаються.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що спірна постанова винесена з грубим порушенням вимог діючого законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що постанова не містить всіх передбачених пунктів, а саме, не описує обставин, встановлених під час розгляду.

Зокрема, у спірній постанові зазначено про відсутність у позивача, який керував автобусом марки «Баз-Еталон» р.н.з. НОМЕР_1 , полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для маршрутного таксі. Разом з тим, законом не передбачено наявності у водія наявності такого документу, навіть якщо такий транспортний засіб задіяний у перевезенні пасажирів.

Спеціальним законодавством, яке регулює правовідносини у сфері страхування, не передбачені будь-які види таких полісів, як поліс для маршрутного таксі, або таксі, легкового чи вантажного автомобіля, автобуса.

При перевірці документів позивачем було пред`явлено працівнику поліції ОСОБА_2 поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218128493 від 27.11.2023.

Ухвалою суду від 10.07.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с. 19-20).

19.07.2024 судом отримано адміністративний позов, в якому усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.07.2024 (а.с. 23-31).

05.08.2024 від представника Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача вказав, що доводи адміністративного позову є необґрунтованими, вимоги позову є безпідставними та до задоволення не підлягають, інспектором поліції при винесенні спірної постанови дотримано всіх вимог законодавства.

В обґрунтування відзиву зазначено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №513132 від 16.05.2024 до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за те, що 16.05.2024 на автомобільній дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 5 км (блок-пост Тетерівка), останній керував транспортним засобом «Баз-Еталон» р.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівником поліції згідно Постанови КМУ №1456, при цьому не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У позовній заяві позивач фактично визнає та не заперечує протиправність своїх дій, вказуючи, що він, як водій маршрутного таксі, не зобов`язаний мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, навіть надаючи послуги з перевезення пасажирів. Поліцейський, складаючи оскаржувану постанову, мав на увазі вид перевезень « в режимі маршрутного таксі», а не тип транспортного засобу, а тому це не має сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР. Позивачем було пред`явлено поліс ОСЦПВ після винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому цей факт не звільняє його від попередньо вчиненого ним адміністративного правопорушення, так як за правовою характеристикою таке правопорушення вважається закінченим з моменту допущеного проступку, наступні дії та виправдання порушника не мають значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідачем була надіслана позивачу.

15.08.2024 позивачем подано до суду пояснення на відзив, в яких останній підтримав позовні вимоги та зазначив, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву, спотворюючи факти, намагається ввести суд в оману та виправдати протиправні дії співробітників патрульної поліції.

Позивач зазначив, що працівник поліції вимагав при розгляді справи саме поліс ОСЦПВ для маршрутного таксі, що вбачається з постанови, тобто документ, якого юридично не існує. Управління патрульної поліції в Житомирській області не в змозі визнати протиправність поліцейського ОСОБА_2 при винесенні спірної постанови, оскільки це б свідчило про низьку правову підготовку більшості поліцейських.

Клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Встановлено, що постановою інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Наливайко А.Ф. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн (а.с. 5).

Зі змісту постанови слідує, що 16.05.2024 на автомобільній дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 5 км (блок-пост Тетерівка), позивач керував транспортним засобом «Баз-Еталон» р.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівником поліції згідно Постанови КМУ №1456, при цьому не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. а, б, ґ 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Позивач у позовній заяві зазначив, що оскаржена постанова в порушення вимог ст. 283 КУпАП не містить всіх передбачених пунктів, не описує обставин, встанвоулених під час розгляду.

Такі твердження позивача спростовуються долученою до відзиву копією постанови, з якої вбачається, що таку інформацію постанова містить.

Спірна постанова містить власноручний підпис позивача у п. 8, що свідчить про роз`яснення останньому прав за ст. 268 КУпАП та строк на її оскарження за ст. 289 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 статті 123-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд вважає за потрібне роз`яснити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і винесення постанови за результатами розгляду інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку (на місці), підстав для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений ст. 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем не наведено жодних посилань на докази того, що поліцейським порушено порядок розгляду справи, як і не наведено інших обґрунтованих підстав, що слугували б для задоволення позовної заяви та скасування спірної постанови.

Попри наявний у позивача обов`язок довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, ОСОБА_1 не спростовано та не надано жодного доказу, який підтверджував би факт невчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення та відсутності його вини у вчиненні дміністративного правопорушення.

Позивач не спростував обставин, якими обґрунтований відзив на позовну заяву.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства, позивач не був жодним чином обмеженим у реалізації будь-яких прав.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, тобто окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення).

Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року справі справа №826/15341/15.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Правовою ж підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення, чого в даному випадку було дотримано.

Таким чином, посилання позивача як на підставу для задоволення позову на обставини, якими обґрунтована позовна заява, є нікчемними, оскільки не спростовують факту керування позивачем транспортного засобу при наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на керований ним транспортний засіб.

Пред`явлення полісу ОСЦПВ поліцейському вже після винесення оскаржуваної постанови не звільняє позивача від попередньо вчиненого ним адміністративного правопорушення, оскільки за правовою характеристикою правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку.

Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а також відсутністю доказів зі сторони позивача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 76, 77, 99, 242-246 КАС України, ст.ст. 36, 121-3, 126, 268, 280 КУпАП, ПДР України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 БУНП в Житомирській області Наливайка Артема Федоровича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Відповідач: поліцейський взводу 1 роти 2 БУНП в Житомирській області Наливайко Артем Федорович, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повний текст рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя Л.М. Чішман