Справа № 360/777/23
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №360/777/23

адміністративне провадження №К/990/37850/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М.,суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяви ОСОБА_1 , подані адвокатом Райзманом Олександром Яковичем про відвід суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О. Кравчука В.М., від участі в розгляді справи №360/777/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій, з урахуванням уточнених вимог від 08.08.2023, просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 105. .2009р. у невстановленому законом розмірі;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити, починаючи з 07.10.2009, перерахунок, індексацію та виплачувати позивачу на загальних підставах пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та поданих позивачем із заявою від 01.02.2022 додаткових документів, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням повного страхового стажу 40 років 18 днів, включаючи період навчання 1990-1995 в інституті, та показників із заробітної плати, компенсаційних виплат/доплат до пенсії, відповідно до віку позивача, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, проведенням на загальних підставах індексації та масових перерахунків пенсії у 2008, 2012, 2017 - 2023 роках і надалі, відповідно до пенсійної реформи України, з урахуванням пенсійне законодавства, з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок;

- відповідно до пункту 1 частини 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення усієї суми заборгованості з пенсії, починаючи з 07.10.2009, на день фактичної виплати заборгованості;

- відповідно до частини 6 статті 245, частини 1 статті 382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Луганський окружний адміністративний суд, своїм рішенням від 25.08.2023 позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 у невстановленому законом розмірі.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2022 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив

Перший апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 09.11.2023 змінив вказане вище рішення, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2022, із зарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 08.08.1955 по 21.04.1993 та період навчання з 01.09.1950 по 25.06.1955 у Іванівському текстильному інституті; із зарахуванням при обрахунку пенсії позивача даних архівних довідок про заробітну плату, виданих Архівним відділом Рубіжанської міської ради від 05.01.2022 №№ 0259/4, 0259/5, 0259/6, 0259/7, 0259/8, 0259/9; із нарахуванням позивачу щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; із нарахуванням позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичного виконання рішення суду у справі № 360/1733/22; із виплатою пенсії на визначений позивачем банківський рахунок за заявою поданою представником".

В іншій частині, суд апеляційної інстанції залишив рішення без змін.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 13.11.2023 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний Суд" надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана адвокатом Райзманом Олександром Яковичем (сформована в підсистемі 11.11.2023), в якій останній просив скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Шарапа В.М., Берназюк Я.О., Кравчук В.М.

Верховний Суд своєю ухвалою від 07.12.2023 відкрив касаційне провадження у цій справі.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний Суд» 09.10.2024 надійшли дві заяви позивача ідентичного змісту про відвід суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О., Кравчука В.М. від участі у справі №360/777/23.

В обґрунтування заявленого відводу позивач, посилаючись на пункт 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначив, що суд порушує норми процесуального права, позаяк не поважає позивача похилого віку як учасника судового розгляду і відкрито демонструє, що порушення без поважних причин встановлених законом строків розгляду справи є практикою для даного суду. Суд, як вважає позивач, також грубо порушив морально-етичні вимоги, що виявилося в ігноруванні та залишенні без розгляду повторних мотивованих клопотань позивача похилого віку, який вчетверте звертається до суду. Продовження розгляду справи судом, з урахуванням явної упередженості та недбалості, неетичної поведінки, свідомо може призвести до прийняття незаконного судового рішення.

У підсумку позивач зазначає, що втратив довіру до суду і вважає, що суд, з урахуванням обставин справи, грубих порушень процесуальних норм, що продовжуються, допущеної ним судової тяганини, не може продовжувати розглядати цю справу.

З`ясувавши обставини, дослідивши аргументи заявника та проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порушене питання, покладені в основу заяви, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Положення частин 1-3 статті 39 КАС України передбачають, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною 1 якої, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі, якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частина 1 статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відтак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський Суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Одночасно Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Наведені позивачем підстави для відводу суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О. та Кравчука В.М. є безпідставними, оскільки вони не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, а матеріали заяви не містять доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів.

При цьому посилання заявника на затягування розгляду справи не є переконливими, оскільки позивач не довів, що колегія суддів порушила розумні строки розгляду справу. Зокрема, перевіривши додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, Верховний Суд вважає, що твердження позивача про затягування розгляду справи ґрунтуються виключно на припущеннях та власній оцінці викладених заявником обставин, є необґрунтованими та такими, що зводяться до оцінки процесуальних дій суду.

Інших підстав, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді або його необ`єктивність під час розгляду справи позивач у своїй заяві не вказав, а Верховний Суд під час розгляду відповідної заяви таких підстав також не встановив.

Також варто наголосити, що відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За правилом частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи наведене вище, заяви ОСОБА_1 , подані адвокатом Райзманом Олександром Яковичем про відвід суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О., Кравчука В.М. слід визнати необґрунтованою.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 236 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованими заяви ОСОБА_1 , подані адвокатом Райзманом Олександром Яковичем про відвід суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О., Кравчука В.М.

Передати заяви ОСОБА_1 , подані адвокатом Райзманом Олександром Яковичем про відвід суддів Шарапи В.М., Берназюка Я.О., Кравчука В.М. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук ,

Судді Верховного Суду