Справа № 591/9155/24
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/9155/24
Провадження № 2-а/591/121/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого в особі судді- КЛИМЕНКО А.Я., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправною та скасування постанов про адміністративне правопорушення -

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення і свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.08.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021462 від 14.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 34000 грн. 00 коп., а також постанову серії АА № 00021468 від 14.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 51000 грн. 00 коп..

Вважає постанови необґрунтованими та винесеними без наявності складу адміністративного правопорушення. Зауважує, що інкриміноване їй порушення не є конкретним, оскільки у постановах не зазначено підпункту ПДР, який порушено, а зазначено лише пункт. Вказує, що під час розгляду справ не було встановлено всіх фактичних обставин справи і не враховано, чи рухалось авто із причепом. Відомості про причеп (полупричеп) в постановах відсутні. Інспектор у постановах зазначає про перевищення загальної маси, що врегульовано п.п. Б п. 22 ПДР України, а накладає стягнення за перевищення норм щодо навантаження на одинарну вісь. В постановах нібито зафіксовані параметри транспортного засобу, але вони різняться між стобою у кожній постанові. Зазначає про порушення порядку накладення адміністративного стягнення, оскільки воно накладено в порушення вимог ст. 36 КУпАП за кожне окремо, а не в межах однієї санкції, що потягло накладення подвійного стягнення. Просить суд скасувати постанови по справам про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021462 від 14.08.2024 року та постанову серії АА № 00021468 від 14.08.2024 року відносно ОСОБА_1 , винесені старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І., а також стягнути судові витрати.

Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позов не надав.

Третя особа будь-яких письмових пояснення на позов також не надала.

Розгляд справи здійснювався без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріал справи та докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 14.08.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021462 від 14.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 34000 грн. 00 коп..

Також, 14.08.2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021468 від 14.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 51000 грн. 00 коп..

Постанова серії АА № 00021462 мотивована тим, що 31.07.2024 року о 18-16 год. за адресою Н-07, км. 291 + 793 Сумська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Volvo FH 42T, д.н. НОМЕР_1 , рух якого допустила відповідальна особа ОСОБА_1 .. Рух здійснювався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (3.2 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 25,27 % (2,906 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. У зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34000 грн. 00 коп..

Постанова серії АА № 00021468 мотивована тим, що 31.07.2024 року о 19-53 год. за адресою Н-07, км. 191 + 578 Сумська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Volvo FH 42T, д.н. НОМЕР_1 , рух якого допустила відповідальна особа ОСОБА_1 .. Рух здійснювався вже із іншим перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,175% (5.27 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 34,4 % (3,956 тон) при дозволеному максимальному навантажені на вісь 11,5 тон. У зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51000 грн. 00 коп..

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Частина 2 ст. 132-1 КУпАП встановлює відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Санкцією статті передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Норма ст. 132-1 КУпАП є бланкетною, то відсилає до іншого нормативно-правового акту, а саме Правил Дорожнього руху України.

Позивачці в провину покладено порушення п. 22 ПДР України. Разом з цим, вказане обвинувачення не є конкретним, оскільки пункт 22 ПДР України має і підпункти, а саме А) щодо зовнішніх габаритів, Б) щодо фактичної маси, В) щодо навантаження на вісь.

Будь яке звинувачення має бути конкретним та зрозумілим.

Пунктом 22.5 (п.п. «б») ПДР України визначено, що рух транспортних засобів та їх составів на дорогах державного значення допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу (для комбінованих транспортних засобів): двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т.

Аналіз п. 22.5 ПДР України та ч. 2 ст. 132-1 КУпАП свідчить про те, що розмежування максимально допустимого навантаження транспортних засобів не дає можливості відповідачу самостійно змінювати ваговий параметр транспортного засобу в залежності від дотримання чи не дотримання перевізником Правил перевезення вантажів, виду та характеру вантажу, наявності чи відсутності необхідного маркування.

Оскільки ключовим при проведенні такого визначення мають бути технічні характеристики самого транспортного засобу, визначені заводом-виробником та підтверджені посадовими особами під час його державної реєстрації. Відповідно з моменту проведення реєстрації транспортного засобу держава визнає та офіційно приймає його на облік із зазначенням у реєстраційному свідоцтві притаманних йому технічних характеристик. Самостійна зміна посадовою особою суб`єкта владних повноважень гранично допустимих вагових параметрів транспортного засобу не може відповідати принципам належного урядування та правової визначеності.

Згідно з пунктом 4 розділом ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 (далі - Інструкція № 512); під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує, у тому числі, наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи.

Крім того абзацом 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» передбачено, що метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Тобто, при винесенні постанови повинні були бути враховані матеріали фотофіксації напівпричепу, а не лише тягача.

Разом з тим, з копій постанов не вбачається, з яким саме причепом (напівпричепом) рухалось авто і чи взагалі із причепом (напівпричепом, контейнеровозом тощо).

Так, в оскаржуваних постановах відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу (напівпричепу), приєднаного до тягача. З огляду на що зазначені обставини залишились не встановленими.

Положення п.п. Б п. 22.5 ПДР, якими встановлені допустимі габаритно-вагові норми з урахуванням типу транспортного засобу, причепу, напівпричепу, відповідно інформація щодо причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв має суттєве значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає визначення розміру штрафу залежно від відсоткового перевищення встановлених законом допустимих вагових параметрів.

З урахуванням наведеного, правильна правова кваліфікація нормативу допустимої ваги, а отже і визначення типу транспортного засобу є важливими для визначення складу адміністративного правопорушення.

У постановах вказано про перевищення загальної маси, що врегульовано п.п. Б п. 22 ПДР України, а накладено стягнення за перевищення норм щодо навантаження на одинарну вісь (як убачається зі змісту постанов).

Також слід зауважити, що в постановах нібито зафіксовані параметри транспортного засобу, але вони різняться між стобою

Зокрема, як різняться виміряні вагові параметри транспортного засобу (загальна маса 45270 кг. проти 43200 кг., так і навантаження на одиночну вісь: 15456 кг. проти 14406 кг.)

Фактично зафіксовані параметри одного і того ТЗ, проте різняться відстань між вісями, навантаження на вісь, загальна маса і навіть довжина (16,5 м. проти 15,8 м.).

Таким чином відповідачем не були встановлені дійсні характеристики транспортного засобу.

Крім того, згідно товарно-транспортної накладної № 6071 від 31.07.2024 року, вантаж слідував маршрутом з м. Суми у с. Острів, Тернопільського району Тернопільської області. Вага тягача становить 7800 кг., вага причепу становить 7135 кг., вага вантажу 21000 кг., що у сумі своїй становить 35935 кг., і не перевищує визначені законом норми.

Згідно ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у чого вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, то 14.08.2024 року відповідачем винесено постанову серії АА №00021462 якою накладено стягнення у розмірі 34000 грн. 00 коп. та постанову серії АА № 00021468 якою накладено адміністративне стягнення у розмірі 51000 грн. 00 коп. Дані постанови винесені однією і тією ж особою - старшим інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І., в один і той же день, за порушення вчиненні в один і той де день. Кожною постановою позивачку визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132 -1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Вказаними постановами до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за кожне правопорушення окремо, що не відповідає вимогам ст. 36 КУпАП, і потягло за собою накладення на позивачку подвійного стягнення, а відтак - порушення прав позивачки як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч. 2 ст. 132- цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Зі змісту постанов не убачається, чи встановлювався відповідачем вантажовідправник.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу відповідачем не надано відзиву на позов, не доведено правомірність прийнятих рішень з приводу винесення постанов. А тому, враховуючи конкретні встановлені обставини у даній справі, суд дійшов висновку про необхідність скасувати оскаржувані постанови та в порядку ст. 139 КАС України стягнути судовий збір на користь позивачки з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-10, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021462 від 14.08.2024 року відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І..

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021468 від 14.08.2024 року відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі - 1211 грн. 20 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО