Справа № 712/7651/24
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7651/24
Провадження № 2-а/712/107/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.

при секретарі - Каплі А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 АДРЕСА_2 )про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови № 741/М/2024 від 11.06.2024 року про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 000 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що він з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про введення воєнного стану», №69/2022 «Про загальну мобілізацію» 11.06.2024 року був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 і в ході перевірки облікових даних було встановлено, що він перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 11.03.2024 року.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (під час дії особливого періоду). Під час розгляду справи було встановлено, що у громадянина ОСОБА_1 відсутній актуальний військово-обліковий документ не отримав з 2008 року. Відповідно в порушення п.6 ст.22 Закону України «Про МП і М» не має при собі ВОД.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки, відсутні докази обставин вчинення адміністративного правопорушення. Викладені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, а протиправної, винної дії чи бездіяльності, вказаної в оскаржуваній постанові не вчинено.

Зазначає, що в постанові відсутні будь-які дані, що до неї додаються, не вказано докази, які підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення.

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, за обставин зазначених в постанові та вважає не доведеним факт вчинення ним правопорушення.

Просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.06.2024 року № 741/М/2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 000 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу закрити. Стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаи від 24.06.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, запропоновано відповідачу направити до суду відзив на позовну заяву та зобов`язано відповідача надати суду відеозапис вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Відповідачем направлено до суду відзив на адміністративний позов в якому вдповідач позовні вимоги позивача не визнає та зазначає, що позивачу ОСОБА_1 під час оповіщення була вручена повістка 09.03.2024 року для уточнення облікових даних з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 9-00 год 11.03.2024 року. Його було повідомлено про відповідальність за неприбуття у строк визначений у повістці. Повістку ОСОБА_1 отримав особисто, про що свідчить його підпис у розписці. ОСОБА_1 не прибув 11.03.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 і про поважність причин неприбуття не повідомив.

11.06.2024 року в ході розгляду справи було встановлено, що 11.03.2024 року ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин, від пояснень відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення склав уповноважена особа, старший солдат ОСОБА_2 . Після складання протоколу ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи 0 16.20 хв 11.06.2024 року, про що повідомлено підписом у протоколі. Від ОСОБА_1 заяв та клопотань не надходило. На розгляд справи ОСОБА_1 був присутнім, від пояснень відмовивився. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Було враховано, що ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 працівниками поліції, тобто добровільне не прибув по виклику та тривалий час скоєння, тому було прийнято рішення щодо накладення штрафу у розмірі 25 000 грн. Просили в позові позивачу відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що згідно постанови № 741/М/2024 від 11.06.2024 року про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25 000 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП за те, що він з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про введення воєнного стану», №69/2022 «Про загальну мобілізацію» 11.06.2024 року був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 і в ході перевірки облікових даних було встановлено, що він перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 11.03.2024 року.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП (під час дії особливого періоду). Під час розгляду справи було встановлено, що у громадянина ОСОБА_1 відсутній актуальний військово-обліковий документ не отримав з 2008 року. Відповідно в порушення п.6 ст.22 Закону України «Про МП і М» не має при собі ВОД.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ст.210-1 КУПАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізіцію.

За ч.3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.

Відповідно до п.1 цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п.47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Зазначений порядок містить форму повістки (додаток 11) та розпорядження (додаток 13), як вказано у п. 47 наказ (розпорядження).

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на дату виклику позивача до ТЦК) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стала неявка позивача 11.03.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В своїх поясненнях позивач зазначає, що він не отримував повістки на 11.03.2024 року та йому не відоме її походження. Відповідачем доказів того, що саме ОСОБА_1 отримав повістку, суду не надано.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізаціюв особливий період.

Разом з тим, ст. 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції відповідно до Закону України №3696-ІХ від 09 травня 2024 року, який набрав чинності 19.05.2024.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Закон України від 09.05.2024 № 3696 посилив відповідальність за ст. 210-1 КУпАП. Отже він не має зворотну силу.

Таким чином, станом на 11.03.2024 року відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період була передбачена ч.2 ст. 210-1 КУпАП у редакції станом на 14.10.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владнихповноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у зв`язку з тим, що зазначені вище недоліки при винесенні оскаржуваної постанови позбавляють суд можливості перевірити законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справу слід надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенніпитання про розподіл судових витрат, суд виходитьз такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, проте законодавством передбачено сплату судового збору за позови щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності в сумі 605,60 грн.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» зайво сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином з відповідача користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню половина від суми судових витрат понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 741/М/2024 від 11.06.2024 про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 25 000 грн. скасувати та справу направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

У іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, або в порядку, передбаченому ст.ст. 286, 297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення складений 16.10.2024

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).