Справа № 120/1471/21-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/1471/21-а
Головуючий у І інстанції: Поліщук І. М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В.
суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення,
в березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю-підприємство "Авіс" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування п.6 Додатку 3 до наказу Державної служби геології та надр України №136 від 24 квітня 2020 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5956 від 26 червня 2014 року з 01 червня 2020 року.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" задоволено повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2021 року - скасовано.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано п.6 Додатку 3 до наказу Державної служби геології та надр України №136 від 24 квітня 2020 року в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5956 від 26 червня 2014 року з 01 червня 2020 року.

15 листопада 2021 року Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвалено додаткову постанову у справі, якою, крім іншого, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5675 грн.

10 червня 2024 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, а також витрат на сплату судового збору за подання позову 2270 грн та за подання апеляційної скарги 3405 грн.

Оцінюючи наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно матеріалів справи позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме 10 червня 2021 року, представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в розмірі 5000 грн.

На підтвердження понесених витрат до клопотання долучено:

- договір про надання правової допомоги № К-10 від 19 лютого 2021 року;

- видаткові касові ордери № 631 від 26 лютого 2021 року на суму 5000,00 грн;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН № 000116, виданого на підставі Рішення Ради адвокатів Вінницької області від 18 січня 2017 року № 1;

- Акт (звіт) приймання-передачі наданих послуг від 10 червня 2021 року.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону №5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

З урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17, колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що в матеріалах міститься договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, документи, які підтверджують оплату позивачем послуг адвоката. При цьому, розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним за критерієм складності справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь Товариство з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Стосовно понесених позивачем витрат на сплату судового збору за подання позову 2270 грн та за подання апеляційної скарги 3405 грн колегія суддів звертає увагу заявника, що додатковою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року, крім іншого, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5675 грн.

Відтак, заява про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату судового збору за подання позову 2270 грн та за подання апеляційної скарги 3405 грн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" (вул. Пирогова, 150, м. Вінниця, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, м. Київ, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Авіс" в частині стягнення витрат понесених на сплату судового за подання позову та апеляційної скарги - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.