Справа № 400/9544/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

09 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №400/9544/23

провадження № К/990/38359/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №400/9544/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області ) довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023, з обов`язковим зазначенням відомостей при розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для обчислення та перерахунку пенсії, у розмірах визначених у рішенні Міністра оборони України, а саме надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, та щомісячної премії у розмірах визначених додатком 1 цього рішення для 21 т. р. - 41%;

- зобов`язати підготувати та подати до ГУ ПФУ в Миколаївській області нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених у рішенні Міністра оборони України, а саме надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також щомісячної премії у розмірах визначених додатком 1 цього рішення для 21 т. р. - 41%, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022, 01.02.2023, відповідно.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ у Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2022, 01.02.2023 відповідно;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати i надати до ГУ ПФУ у Миколаївській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 i 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови № 704 iз зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022, 01.02.2023;

у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідача зазначити у довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % та премії в розмірі 41%;

ухвалено у скасованій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено;

зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати i надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (в тому числі надбавки, за особливості проходження служби - 65%) та премії у розмірі 41% посадового окладу, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023, відповідно;

в іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення і прийняти нове про відмову у позові.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

При розгляді цієї справи судом апеляційної інстанції враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в рішенні від 05.03.2024 у зразковій справі №380/19324/23, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024.

Відповідач у касаційній скарзі не наводить аргументів щодо невідповідності справи №400/9544/23 ознакам зразкової справи та водночас не обґрунтовує підстави для відступу від висновку, наведеного у рішенні Верховного Суду від 05.03.2024 у справі № 380/19324/23, застосованого апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні, та Суд не вбачає за необхідне відступати від такого висновку.

У касаційній скарзі відповідач посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а, в ухвалі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №560/10802/22 та практику судів апеляційної інстанції.

Спір у справі № 592/5164/16-а стосувався того, чи є накази Міністра оборони України про встановлення премії підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції надав оцінку зазначенню у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії розмірів таких складових як надбавка за особливості проходження служби в розмірі не менше 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, та премія у розмірі 41% за 21 тарифним розрядом.

Отже, ураховуючи предмет, підстави позовів та склад учасників справ, які є різними у справі №592/5164/16-а та у справі № 400/9544/23, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі № 592/5164/16-а, не є релевантними для справи, яка розглядається.

Посилання скаржника на висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №560/10802/22 та практику судів апеляційної інстанції не є підставою для відкриття касаційного провадження згідно з нормами чинного законодавства.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі №400/9544/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї документами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб