Справа № 560/11616/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11616/23

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 15 вересня 2017 року по 25 квітня 2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100; зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 15 вересня 2017 року по 25 квітня 2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

1.2 Позов мотивований тим, що станом на день звільнення 15.09.2017, відповідач не провів з ним розрахунків належного йому грошового забезпечення. Таку виплату відповідач провів 26.04.2023 в розмірі 72490,64 грн. Вважає, що має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Наказом від 14 вересня 2017 року №749 позивача було звільнено зі служби.

2.2 На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №560/6698/22 відповідач 26 квітня 2023 року виплатив позивачу грошове забезпечення в сумі 72490,64 грн.

2.3 При цьому під час виплати грошових коштів відповідач не виплатив середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини доходу.

2.4 Вважаючи бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 15 вересня 2017 року по 25 квітня 2023 року, протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області задоволено.

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 вересня 2017 року по 26 квітня 2023 року в сумі 44755 (сорок чотири тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн 62 коп., з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

3.2 Суд першої інстанції виходив з того, що, зважаючи на приписи частини 2 статті 116 КЗпП України, відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу грошове забезпечення в повному обсязі у день звільнення 14 вересня 2017 року, проте виконав свій обов`язок зі сплати лише 26 квітня 2023 року в розмірі 72490,64 грн.

3.3 Оскільки строк затримки розрахунку складає 1402 робочих дні, а середньоденний заробіток позивача відповідно до довідки Головного управління ДСНС у Хмельницькій області від 10 липня 2023 року №324, складає 245,91 грн., то за період з 14 вересня 2017 року по 26 квітня 2023 року розмір коштів, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні позивача, складатиме 344765,82 грн (245,91 грн х 1402 дні).

3.4 Суд першої інстанції застосував норми статті 117 КЗпП України щодо шестимісячного строку нарахування, яка діє з 19 липня 2022 року, та виснував, що співмірною буде сума вчасно не виплачена позивачу за 6 місяців до дати виплати, а саме 245,91 грн х 182 дні (6 місяців) = 44755,62 грн..

4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

4.1 Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.10.2023 та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

4.2 Підставами апеляційного оскарження з боку позивача є:

- неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору;

- при вирішенні спору застосовуються норми закону чинні на момент виникнення спірних правовідносин та такими є норми статті 117 КЗпП України у редакції що діяла до 19.07.2022 року.

4.3 Відповідач в поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким зменшити розмір відшкодування середнього заробітку.

4.4 Підставами апеляційного оскарження з боку відповідача:

- невиплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 14.09.2018 відбулась не з вини Головного управління;

- судом першої інстанції при визначенні суми відшкодування не застосовано принцип співмірності.

4.5 Сторони отримали копії ухвал про прийняття справи та призначення її до апеляційного розгляду на вказані ними скриньки електронної пошти 02.07.2024. Правом на надання відзиву, сторони не скористались.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1 Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено та зменшено суму відшкодування до 18998,98 грн..

5.2 23 травня 2024 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, касаційну скаргу позивача задоволено, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

5.3 Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Статтею 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

1.3 Спеціальним законодавством щодо порядку та умов виплати грошового забезпечення працівникам Державної служби з надзвичайних ситуацій, служби цивільного захисту не врегульовано питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи статей 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), що не заборонено спеціальним законодавством.

1.4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-ІХ від 01 липня 2022 року (далі - Закон №2352-ІХ), внесені зміни до статей 116 та 117 КЗпП, які набрали законної сили 19 липня 2022 року.

1.5 Згідно зі статтею 116 КЗпП у редакції Закону №2352-ІХ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

1.6 Статтею 117 КЗпП у редакції Закону 2352-ІХ від 01 липня 2022 року, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

1.7 У постанові від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно з якою під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

1.8 Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

1.9 Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.08.2020 року у справі № 813/851/16, суд, що приймає рішення про стягнення на користь особи суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, має вказати не лише період, а і конкретну суму, яка підлягає стягненню.

1.10 Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100). У відповідності до абз. 2 п. 2, п. 8 Порядку № 100, нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника поліції проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням. Середньоденне грошове забезпечення працівника поліції обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню, та визначається діленням грошового забезпечення за фактично відпрацьовані протягом цих двох місяців календарні дні на число календарних днів за цей період.

1.11 Верховний Суд скасовуючи попередню постанову суду апеляційної інстанції від 05.12.2023, у постанові від 23.05.2024 зазначив що спірний період стягнення середнього заробітку у цій справі умовно варто поділити на 2 частини: до набрання чинності Законом №2352-ІХ 19 липня 2022 року і після цього.

1.12 Період з 14 вересня 2017 року до 19 липня 2022 року (до набрання чинності Законом №2352-ІХ) регулюється редакцією статті 117 КЗпП України, до внесення у неї змін Законом №2352-ІХ, тобто без обмеження строком виплати у 6 місяців. До цього періоду, у разі наявності у суду, який розглядає спір, переконання про істотний дисбаланс між сумою коштів, яку прострочив роботодавець і сумою середнього заробітку за час затримки цієї виплати може застосувати принцип співмірності і зменшити таку виплату.

1.13 Період з 19 липня 2022 року до 26 квітня 2023 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 117 КЗпП України, яка передбачає обмеження виплати такому працівникові шістьма місяцями. До цього періоду застосовувати практику Верховного Суду, зокрема, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15 недоречно, адже вона була сформована за попереднього нормативного регулювання спірних правовідносин.

1.14 Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі №460/42448/22, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/831/23, від 15 лютого 2024 року у справі №420/11416/23, від 29 січня 2024 року у справі №560/9586/22.

1.15 Колегія суддів вважає що у межах цієї справи належить враховувати норми статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 лютого 2024 року у справі №460/42448/22, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/831/23, від 15 лютого 2024 року у справі №420/11416/23, від 29 січня 2024 року, які безпосередньо стосуються норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, а на їх виконання підлягає встановленню: розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат; частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат; частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат. А також належить враховувати приписи чинної редакції статті 117 КЗпП України щодо періоду з 19 липня 2022 року, яким законодавець обмежив виплату 6 місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівникові.

1.16 Предметом спору у справі є несвоєчасний розрахунок при звільненні позивача та наявність підстав для виплати середнього заробітку за весь час затримки, як просить позивач.

1.17 Позивач звільнений зі служби цивільного захисту наказом № 749 від 14.09.2017. Однак, з позивачем не здійснено повного розрахунку при звільненні належних сум грошового забезпечення. Остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено 26.04.2023 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі № 560/6698/22 у сумі 72490,64 грн.

1.18 Згідно із наданою відповідачем довідкою від 10.07.2023 № 324, середньоденна заробітна плата позивача складає 245,91 грн..

1.19 Період з 14.09.2017 по 18.07.2022 (включно) складає 1769 календарних дні, тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні буде становити 435014,79 грн. (245,91 грн * 1769 календарних днів).

1.20 З врахуванням принципу справедливості та співмірності середній заробіток за час затримки розрахунку з 14.09.2017 по 18.07.2022 має бути розрахований з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком позивача.

1.21 Довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 10.07.2023 №323 встановлено, що при звільненні позивачу виплачено 98262,29 грн.

1.22 На момент виключення зі списків особового складу позивачу належало до сплати 170752,93 грн. (з урахуванням виплачених на виконання судового рішення 72490 грн. 64 коп.).

1.23 Істотність частки невиплаченого грошового забезпечення позивача (72490,64 грн.) у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку за період з 14.09.2017 по 18.07.2022 становить 42,45% (72490,64 грн./170752,93 х 100).

1.24 Сума, що підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 42,45% розраховується наступним чином: 245,91 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 42,45 % = 104,39 грн. - середньоденна сума відшкодування з урахуванням істотності частки: 104,39 грн. х 1769 (днів затримки розрахунку) = 184665,91 грн.

1.25 З урахуванням принципу справедливості та співмірності з відповідача за період затримки з 14.09.2017 по 18.07.2022 слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 184665,91 грн.

1.26 За період з 19.07.2022 по 26.04.2023, застосовується розрахунок, обмежений 6-місячним терміном, але без урахування принципу співмірності: 245,91 грн. (середньоденний заробіток) х 182 (дні) = 44755,62 грн.

1.27 Загальна сума, яка підлягає задоволенню і стягненню з відповідача на користь позивача складає (184665,91 грн. + 44755,62 грн.) 229421,53 грн.

1.28 Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розрахунку суми відшкодування виходячи лише із 6-місячного терміну, оскільки така позиція не узгоджується із діючим законодавством на момент виникнення у позивача права на компенсацію.

1.29 Колегія суддів частково знаходить слушними доводи апеляційної скарги позивача, що розрахунок суми компенсації не обмежений 6-місячим терміном у відповідності до ст. 117 КЗпП, оскільки порушення з боку відповідача є триваючим та почалось з моменту дії норм ст.ст. 116, 117 КЗпП в попередній редакції, яка таких обмежень не містила.

1.30 Доводи апеляційної скарги відповідача про зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, колегія суддів відхиляє, оскільки з урахуванням обставин справи та висновками Верховного Суду, підстав для зменшення розміру відшкодування немає.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги позивача є частково слушними та підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи, що є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

2.2 Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.09.2017 по 26.04.2023 в сумі 229421 (двісті двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 53 коп., з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.