Справа № 520/9559/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 р. Справа № 520/9559/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 18.06.24 у справі № 520/9559/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Харківській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного зі службою в поліції, що викладена в листі від 25.03.2024 за №678/119/05/29-2024;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного зі службою в поліції, відповідно до вимог Закону України від 02.07.2015 за № 580-VIII "Про Національну поліцію", Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 за № 4;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесенні витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 20.03.2024, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням третьої групи інвалідності.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесенні витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначає про помилкове задоволення позовних вимог судом першої інстанції з огляду на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях законодавства.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звільнений Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.05.2023 за № 203о/с за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за № 580-VIII за станом здоров`я (через хворобу) з посади інженера сектору інформаційної підтримки Красноградського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області в спеціальному званні капітан поліції.

Випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки МСЕК серії 12 ААВ від 15.11.2023 за № 317910 установлено позивачу III групу інвалідності внаслідок захворювання, ТАК, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, з 15.11.2023.

26.02.2024 під час повторного огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності, від захворювання, ТАК, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою серії 12 ААГ № 320118.

27.02.2024 ОСОБА_1 самостійно звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із втратою працездатності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

25.03.2024 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 надано письмову відповідь № 678/119/05/29-2024, в якій зазначено, що група інвалідності йому встановлена лише через 6 місяців та 12 днів після звільнення. Згідно частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4). 20.03.2024 начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері призначення та виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з втратою працездатності поліцейського є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції та звільнений Наказом ГУНП в Харківській області від 03.05.2023 за № 203о/с за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII за станом здоров`я (через хворобу). Вислуга ОСОБА_1 на день звільнення складає 15 рок. 07 міс. 21 день.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 з поліції став його рапорт та свідоцтво про хворобу №48, видане 20.02.2023 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», якою за направленням УКЗ ГУНП в Харківській області був оглянутий ОСОБА_1 та встановлено, що його захворювання, так, пов`язано з виконанням службових обов`язків.

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 20.03.2024, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області, позивачу відмовлено у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення III групи інвалідності перевищує 6 місяців.

Постановою № 263 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 20.12.2023 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язано з проходженням служби в поліції та постанову М(ВЛ)К у свідоцтві про хворобу № 48 від 20.03.2023 стосовно причинного зв`язку відмінено.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААГ № 320118 від 26.02.2024 установлено позивачу 50 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки МСЕК серії 12 ААВ від 15.11.2023 № 317910 установлено позивачу III групу інвалідності внаслідок захворювання, ТАК, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, з 15.11.2023.

Постановою № 263 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 20.12.2023 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язано з проходженням служби в поліції та постанову М(ВЛ)К в свідоцтві про хворобу №48 від 20.03.2023 стосовно причинного зв`язку відмінено.

26.02.2024 під час повторного огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності, від захворювання, ТАК, пов`язаного з проходженням служби в поліції що підтверджується довідкою серія 12 ААГ № 320118.

Також позивач посилається на те, що його звільнено зі служби в поліції згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу) з 03.05.2023, після отримання направлення на МСЕК позивач вчиняв активні дії, спрямовані на встановлення йому групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, в законодавчо визначені строки (шість місяців з моменту звільнення), тобто пропуск шестимісячного строку здійснений не з вини ОСОБА_1 , а через помилкові висновки медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" стосовно причинного зв`язку його захворювання з виконанням службових обов`язків та службою в поліції.

В адміністративному позові позивач зазначив, що у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в поліції, 27.02.2024 він звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивач вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 13 грудня 2019 року у справі № 2040/6159/18 та від 15 лютого 2022 року у справі №580/3295/20, дійшов висновку, що зазначена ГУ НП в Харківській області обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» не з вини позивача, а у зв`язку з виникненням обставин: помилковим висновком медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" стосовно причинного зв`язку його захворювання з виконанням службових обов`язків та службою в поліції, а також із введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, який діє на теперішній час, які не залежали від волі позивача.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом скасування висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 20.03.2024, яким відмовлено позивачу у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, а також зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

В межах апеляційного розгляду надається правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Частиною 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відповідно до пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з частинами 1, 6 статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію").

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4 ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України Про Національну поліцію, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону. Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Положеннями Розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Отже, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Конституційний Суд України у рішенні від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) вказав, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду, зокрема, від 22.01.2019 в справі № 2340/2663/18, від 19.09.2018 в справі № 373/1188/16-а, від 22.01.2019 у справі № 2340/2663/18, відповідно до змісту пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VІІІ підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для звільнення ОСОБА_1 з поліції став його рапорт та свідоцтво про хворобу № 48, видане 20.02.2023 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», якою за направленням УКЗ ГУНП в Харківській області був оглянутий ОСОБА_1 та встановлено, що його захворювання, так, пов`язано з виконанням службових обов`язків.

Постановою № 263 медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області» від 20.12.2023 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язано з проходженням служби в поліції та постанову М(ВЛ)К у свідоцтві про хворобу №48 від 20.03.2023 стосовно причинного зв`язку відмінено. ОСОБА_1 під час повторного огляду МСЕК встановлена третя група інвалідності, що підтверджується довідкою серія 12 ААГ № 320118.

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №060587 від 26.02.2024 установлено позивачу 50 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Отже, позивач вчиняв активні дії, спрямовані на встановлення йому групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, в законодавчо визначені строки (шість місяців з моменту звільнення), при цьому дооформлення відповідних документів, направлення лікарем на МСЕК документів щодо встановлення позивачу інвалідності після спливу шестимісячного строку з моменту звільнення зі служби було пов`язано з помилковим висновком медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" стосовно причинного зв`язку його захворювання з виконанням службових обов`язків та службою в поліції.

Верховний Суд в постанові від 13 грудня 2019 року у справі №2040/6159/18 (провадження №К/9901/1557/19) дійшов висновку, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» не з вини позивача.

Крім того, у постанові від 15 лютого 2022 року у справі № 580/3295/20 (адміністративне провадження № К/9901/24952/21) Верховний Суд звернув увагу на те, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

З огляду на наведену правову позицію Верховного Суду, яка підлягає врахуванню відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена ГУ НП в Харківській області обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» не з вини позивача, а у зв`язку з виникненням обставин: помилковим висновком медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" стосовно причинного зв`язку його захворювання з виконанням службових обов`язків та службою в поліції, а також із введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, який діє на теперішній час, які не залежали від волі позивача.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Отже, з дати встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, зазначеної в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

В свою чергу, процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначена в розділі ІV Порядку № 4, пунктом 1 розділу IV якого встановлено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 2 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: 1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 3) у закладів освіти - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Порядку № 4, у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Тобто у межах відповідної процедури призначення та виплати ОГД беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення ОГД та прийняття рішення у формі наказу про виплату такої допомоги чи письмового повідомлення про відмову у проведенні такої виплати. Отже, в питаннях призначення одноразової грошової допомоги існує певна етапність та черговість дій відповідних суб`єктів. При цьому прийняття такого рішення відноситься до виключних дискреційних повноважень керівника чи особи, на яку покладено виконання таких функцій ГУНП у Харківській області, і в цьому випадку суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом скасування висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 20.03.2024, яким відмовлено позивачу у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, а також зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі № 520/9559/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова Л.В. Курило