Справа № 160/1994/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 жовтня 2024 року Справа 160/1994/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-20/VІІ «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби» в частині включення раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1267 до переліку земельних ділянок, переданих Личківській сільській раді із державної власності, для подальшого їх об`єднання з метою створення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (з кодом 01.08 згідно КВЦПЗ), на підставі наданого дозволу за цим рішенням;

- визнати протиправним та скасувати рішення Личківської сільської ради від 02.06.2021 №319-5/VІІІ «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби» в частині включення раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим №:01:002:1267 до складу новоствореної земельної ділянки площею 98,1227 га з кадастровим №:01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих з державної власності до комунальної власності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі №160/4379/21 визнано протиправним та скасовано рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №1043-20/VII, прийняте 14.09.2020, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:1267 у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 в частині відмовлених позовних вимог скасовано та прийнято нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області у строк, визначений чинним законодавством, затвердити проект землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим :01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.09.2024 року у справі №160/1994/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі №160/1994/22 скасовано. Справу №160/1994/22 повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

07.10.2024 року дана справа надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Дєєву М.В.

Так, Верховний Суд у постанові від 17.09.2024 року у справі №160/1994/22 зазначив, що відповідач протягом усього розгляду справи покликався на те, що позивачка пропустила строк звернення до суду; не надала доказів на підтвердження того, коли саме їй стало відомо про оскаржувані рішення, а лише заявила, що про існування таких вона дізналася в грудні 2021 року від учасників інших справ: ОСОБА_2 (справа №160/4372/21), ОСОБА_3 (справа №160/4374/21), ОСОБА_4 (справа №160/4381/21), ОСОБА_5 (справа № 160/4376/21). Судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки цим аргументам, важливим для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивач оскаржує рішення Личківської сільської ради від 05.09.2019 №470-20/VІІ, при цьому до суду звернулась 28.01.2022 року. Таким чином, позивач звернулась до суду після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Так, посилання позивача на те, що вона дізналась про спірне рішення лише у грудні 2021 року від інших учасників адміністративних справ з аналогічними позовами, не можуть визнаватися безумовними підставами для поновлення строків звернення до суду, оскільки доказів такого до суду не надано та як і не надано жодного доказу на підтвердження неможливості вчасно звернутись до суду.

Також, слід звернути увагу, що встановлення процесуальних строків законом та перевірка їх дотримання сторонами судом передбачено з метою дисциплінування учасників судового процесу, належного та своєчасного користування ними своїми процесуальними правами та обов`язками.

За таких обставин, позивачем не надано належних доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, і що причини, що зумовили несвоєчасне звернення до суду, виникли протягом строку, який пропущено.

Відповідно до ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та докази на підтвердження таких обставин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до провадження адміністративну справу №160/1994/22.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків визначених в ухвалі суду.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Дєєв