Справа № 160/15718/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняВолок А.С.
представника позивача представника відповідача Бойко П.Ю. Михайленко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
17 червня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.05.2024 року № 70-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», на підставі статей 65, 66 та 77 Закону №889, яким оголошено догану заступнику начальника Синельниківської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що до позивача на підставі спірного наказу застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення згідно з наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 27.05.2024 № 70-дс є подання дисциплінарної комісії від 16.05.2024 №687/04-36-14-15, акт про відмову від надання пояснень від 23.05.2024 №45/04-36-61-10, з якими його не було ознайомлено, копії зазначених документів йому не вручались. Зі змісту Акту №15/04-36-14-15 від 04.04.2024 посадові особи відповідача фактично зазначають про порушення позивачем, яке виразилось у вчиненні дій в ІКП ДПС стосовно платників податків, які є близькими особами у період жовтень 2023 - січень 2024 років. На думку, відповідача, внаслідок вчинення таких дій, позивачем порушено ст. 39 («Пріоритет інтересів» - особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах) Закону, порушення підпункту 5.1 пункту 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 (із змінами). Проте, такі твердження та висновки відповідача вважає безпідставними та недоведеними у зв`язку з чим звертається до суду з позовом.
Ухвалою суду від 19.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.07.2024 представником відповідача надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, стосовно не ознайомлення Позивача з наказом «Про порушення дисциплінарного провадження», що Порядком №1039 не передбачено обов`язок суб`єкта призначення ознайомлювати працівника з таким наказом. З приводу посилань Позивача на те, що в наказі не викладений стислий виклад обставин справи, не викладено, які конкретно порушенні вимоги законодавчих актів та/або внутрішніх розпорядчих документів, відсутня юридична кваліфікація та посилання на конкретні порушені Позивачем посадові обов`язки, зазначає, що стаття 77 Закону №889 передбачає, що в рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Всю інформацію, вимоги щодо якої закріплені у ст. 77 Закону № 889, оскаржений наказ містив. Тобто зазначений наказ відповідав вимогам чинного законодавства. Крім того в цій справі під час усього дисциплінарного провадження було ясно зрозуміло суть порушення, в зв`язку з яким воно здійснюється. Матеріали дисциплінарної справи дозволяють дійти однозначного висновку про дійсний зміст спірних правовідносин. З пояснень, що надавались Позивачем, також вбачається, що він чітко розумів суть порушень, у вчиненні яких його звинувачували.
Ухвалою суду від 03.07.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання (вручення) цієї ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
На виконання зазначеної ухвали суду позивачем 15.07.2024 подано до суду відповідну заяву про усунення недоліків позову у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.07.2024 продовжено розгляд адміністративної справи.
Ухвалою суду від 17.07.2024 призначено розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
25.07.2024 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що отримання доступу до інформації ІКС «Податковий блок» та її перегляд не є формою вчинення дії чи прийняття рішення під час реалізації службового повноваження, а є правом посадової особи на отримання відповідної інформації для виконання завдань та реалізації службових повноважень. Отже, в діях Позивача відсутній такий критерій, як діяння або можливість вчинення діяння. У зв`язку з викладеним відсутні підстави для констатації факту використання Позивачем інформації з ІКС «Податковий блок» у приватних інтересах за наведеними обставинами.
В судовому засіданні 08.10.2024 представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у відзиві.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 працює в органах державної податкової служби з 1995 року, з 06.01.2021 та до цього часу на посаді заступника начальника Синельниківської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС).
Управлінням з питань запобігання корупції ГУ ДПС на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС направлено доповідну записку №517/04-36-14-15 від 11.04.2024, в якій зазначається наступе.
На виконання розпорядження в.о. начальника ГУ ДПС від 05.03.24 №24-р «Про проведення перевірки» робочою групою проведена перевірка щодо можливого порушення працівниками державних податкових інспекцій ГУ ДПС вимог Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (зі змінами), Правил етичної поведінки в органах податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52 (зі змінами) та Порядку доступу до інформації інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України, затвердженого Наказом ДПС України від 15.05.2020 №216 (зі змінами).
Також в доповідній записці зазначено про те, що перевірку проведено на підставі інформації та матеріалів, отриманих від управлінь ГУ ДПС та ДПС України, інформації з ІС «Податковий блок», а також пояснень, отриманих від працівників державних податкових інспекцій ГУ ДПС.
За результатами перевірки встановлено, що працівниками державних податкових інспекцій, в тому числі ОСОБА_1 своїми діями, ймовірно порушено вимоги ст. 28 та ст. 43 Закону України від 14.10.14 №1700-VII «Про запобігання корупції» (зі змінами) в частині обмежень, які стосуються заборони використання в своїх особистих цілях конфіденційної та іншої інформації з обмеженим доступом, що стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень та професійних обов`язків.
За результатами проведення такої перевірки складено Акт від 04.04.2024 № 15/04-36-14-15, в пункті 13 якого викладено наступне.
Згідно пояснень ОСОБА_7 : «…Переглядав ІКП ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 (дружина) та ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 (мати) з метою виконання контрольних доручень ГУ ДПС у Дніпропетровській області та з`ясування стану розрахунків з бюджетом».».
Наказом ГУ ДПС від 24.04.2024 №133-дп «Про порушення дисциплінарного провадження відносно позивача порушено дисциплінарне провадження, утворено Дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи, визначено термін проведення дисциплінарного провадження, а саме з 24.04.24 по 24.05.2024.
Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи 08.05.2024 за вих. №1063/04-36-01-12 на адресу позивача направлено повідомлення про пропозицію щодо надання пояснень, запропоновано позивачу взяти участь у засіданнях Дисциплінарної комісії, також роз`яснено право ознайомитись з матеріалами дисциплінарної справи.
Протоколом засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2 від 14.05.2024 відносно заступника начальника Синельниківської державної податкової інспекції ГУ ДПС Тимофеєва Ігоря прийнято рішення про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку визначеного пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами), та рекомендувати застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
На виконання пункту 34 Порядку №1039 Дисциплінарна комісія надала на адресу керівника Подання дисциплінарної комісії від 16.05.2024 №687/04-36-14-15, в якому зазначила про свої висновки за результатами здійснення дисциплінарного провадження і запропонувала застосувати до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Дисциплінарною комісією листом від 17.05.2024 № 1158/04-36-01-12 повідомлено позивача, що за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи стосовно нього, 16.05.2024 внесено подання. Наголосила про необхідність надання пояснень на ім`я керівника. Зазначений лист направлено на адресу позивача засобами ІКС «Управління документами», а також на офіційну електронну поштову скриньку позивача, самостійно зазначену ним як офіційний засіб телекомунікаційного зв`язку в особовій картці держслужбовця 09.12.2020.
Факт направлення зазначеного листа Комісії від 17.05.2024 №1158/04-36-01-12 на офіційну електронну поштову скриньку Позивача зафіксовано Протоколом про доведення інформації до відома ОСОБА_1 від 17.05.2024 №1.
У зв`язку з неотриманням пояснень від Позивача, 23.05.2024 складено акт про відмову від надання пояснень за №45/04-36-14-15.
Враховуючи надане Дисциплінарною комісією подання, керівником ГУ ДПС винесено наказ від 27.05.2024 №70-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Цього ж дня ГУ ДПС винесено наказ №71-дс про внесення змін до наказу №70-дс з причини знаходження Позивача на лікарняному.
Вважаючи, прийнятий наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відносини, які виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця регулює Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) .
Відповідно до визначень, що містяться у статті 2 вказаного Закону №889 посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону; професійна компетентність - здатність особи в межах визначених за посадою повноважень застосовувати спеціальні знання, уміння та навички, виявляти відповідні моральні та ділові якості для належного виконання встановлених завдань і обов`язків, навчання, професійного та особистісного розвитку.
Статтею 8 Закону України №889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Приписами статті 64 Закону №889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина 1 статті 65 Закону №889-VIII ).
Відповідно до частини 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5).
У відповідності до вимог статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження, догана, попередження про неповну службову відповідність, звільнення з посади державної служби.
В силу положень частини четвертої статті 66 Закону №889 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Згідно із частиною 1 статті 67 №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Отже, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
Із зазначеного слідує, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.
Крім того, стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися, насамперед, на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного проступку;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону.
Статтею 69 Закону №889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії.
За нормами статті 73 Закону України №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Системний аналіз означених положень Закону дає підстави для висновку про покладення на державних службовців певних обов`язків, перелік яких міститься, зокрема в статті 8 Закону №889. Невиконання ж покладених на державного службовця обов`язків чи неналежне їх виконання може призвести до притягнення його до дисциплінарної відповідальності у випадку встановлення під час службового розслідування вчинення таким державним службовцем дисциплінарного проступку. При цьому, в залежності від характеру вчиненого дисциплінарного проступку Законом №889 визначено види застосовних дисциплінарних стягнень, серед яких догана.
Водночас, обов`язковою передумовою для застосування до державного службовця одного з видів дисциплінарної відповідальності є встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Тобто, для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, законодавство передбачає необхідність встановлення вини такої особи за результатами проведення службового розслідування / дисциплінарного провадження.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 200/8522/19-а.
Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2013 №1039 (далі - Порядок №1039).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.
Пунктом 4 Порядку №1039 встановлено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Згідно із пунктом 31 Порядку №1039 дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника. Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 32 Порядку №1039 про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії. У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.
Згідно із пунктом 33 Порядку №1039 дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
За змістом пункту 35 Порядку №1039 дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до статті 75 Закону.
Згідно із пунктом 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби)
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Як вже було встановлено судом, 27.05.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено оскаржуваний наказ №70-дс, яким на підставі статей 65, 66 та 77 Закону №889 заступнику начальника Синельниківської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 оголошено догану.
Підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідно до наказу №70-дс від 27.05.2024 є подання дисциплінарної комісії від 16.05.2024 №687/04-36-14-15 та акт про відмову від надання пояснень від 23.05.2024 №45/04-36-61-10.
За змістом подання дисциплінарної комісії ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника начальника Синельниківської Державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Дніпропетровській області порушив норми п. п. 5. 1 п. 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 № 52.
Судом також встановлено, що порушення складається з того, що позивачем в підсистемах ІКС «Податковий блок» на протязі 7 днів здійснено 49 переглядів картки платника, а саме:
- ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_1 ), яка є його дружиною і перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, як фізична особа-підприємець;
Вказаний факт позивач не заперечував ні під час проведення дисциплінарної справи, ні під час розгляду справи в суді.
Також позивач зазначає, що службова інформація в особистих цілях не використовувалася та не передавалася стороннім особам, її використання було з метою виконання функціональних обов`язків та виконання відповідних контрольних доручень ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо застосування РРО (реєстраторів розрахункових операцій) та ПРРО (програмних реєстраторів розрахункових операцій), з`ясування наявності повідомлень за формою 20-ОПП (повідомлення про наявність об`єктів оподаткування) та з`ясування стану розрахунків з бюджетом.
Судом встановлено, що в ході здійснення дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією було також отримано пояснення безпосереднього керівника позивача начальника Синельниківської ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській області Костянтина Журавля від 13.05.2024, в яких останній зазначив, що не надавав вказівок Позивачу щодо здійснення перегляду інформації відносно його близьких осіб.
Окрім того, дослідивши посадову інструкцією позивача та положення про структурний підрозділ, в якому він працює, судом встановлено, що останніми не передбачено повноважень позивача на перевірку стану розрахунків суб`єктів господарювання з бюджетом, своєчасності подання ними податкової звітності та сплати податкових зобов`язань.
Суд звертає увагу на те, що начальником ГУ ДПС в Дніпропетровській області прийнято наказ від 11.01.2021 №40 з метою врегулювання конфлікту інтересів, шляхом усунення позивача від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення або участі в його прийнятті під час здійснення повноважень стосовно близьких осіб.
Наказом Державної податкової служби України 15.05.2020 №216 «Про затвердження Порядку доступу до інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України» (зі змінами) (далі - Порядок №216), визначено взаємодію між суб`єктами відносин, пов`язаних з реалізацією повноважень обробки і розпорядження інформацією в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України (далі - система), умови отримання користувачами можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації, а також порядок здійснення контролю за дотриманням вимог Порядку користувачами.
Відповідно пункту 7.2. Розділу 7 Порядку №216 користувач зобов`язаний: дотримуватися вимог Порядку; використовувати інформацію виключно в цілях, передбачених посадовою інструкцією або іншим організаційно-розпорядчим документом органу ДПС; не передавати інформацію стороннім особам; копіювати або зберігати інформацію системи тільки на обліковані носії інформації виключно для виконання функціональних обов`язків.
Згідно з пунктом 7.3. Розділу 7 Порядку №216 користувачу забороняється: використання інформації в цілях, не передбачених посадовою інструкцією; передача іншим особам свого ідентифікатора користувача в системі/мережі, пароля та інших засобів доступу до системи; передача конфіденційної інформації стороннім особам; копіювання або збереження конфіденційної інформації системи на будь-які носії інформації, якщо це не пов`язано з виконанням функціональних обов`язків.
Відповідно до пункту 7.4. Розділу 7 Порядку №216 відповідальність за порушення вимог Порядку покладається на користувачів та їхніх керівників.
Згідно з пунктом 5.1 частини 5 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затверджених наказом Державної податкової служби України від 02.09.2019 №52 (із змінами) (далі - Наказ №52), працівники повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Також згідно з вимогами пункту 1 Розділу IV Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (із змінами і доповненнями), державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування повинні використовувати своє службове становище, ресурси держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службову інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Таким чином, суд робить висновок, що доступ до інформації про близьких осіб Позивача здійснено ним ані для виконання доручень керівника, ані для виконання службових обов`язків.
Отже отримання доступу до інформації ІКС «Податковий блок» та її використання є формою вчинення дії під час реалізації службового повноваження.
У зв`язку з викладеним у суду наявні підстави для констатації факту використання ОСОБА_1 інформації з ІКС «Податковий блок» у власних інтересах за наведеними обставинами.
А тому, суд зазначає, що ОСОБА_1 , порушено вимоги підпункту 1 пункту 5 «Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби», затверджених наказом ДПС України від 02.09.2019 №52 (зі змінами), оскільки використання службового становище, ресурсів держави та територіальної громади (рухоме та нерухоме майно, кошти, службова інформацію, технології, інтелектуальну власність, робочий час, репутацію тощо) повинно здійснюється позивачем для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України, а не за власним приватним інтересом.
Разом з тим, стосовно доводів позивача щодо не ознайомлення з наказом «Про порушення дисциплінарного провадження» від 24.04.2024 № 133-дп, суд зазначає наступне.
Порядком №1039 не передбачено обов`язок суб`єкта призначення ознайомлювати працівника з таким наказом. Окрім того, з матеріалів дисциплінарного провадження, наявного в матеріалах справи встановлено, що позивача було повідомлено про відкриття щодо нього дисциплінарного провадження листом Комісії від 08.05.2024 № 1063/04-36-01-12.
Також судом встановлено, що в поясненнях, наданих позивачем на адресу Комісії, він посилається, що надає такі пояснення на виконання наказу відповідача про порушення дисциплінарного провадження, отже, зі змістом вказаного наказу він був ознайомлений. Також, позивачу листами Комісії роз`яснювалось його право знайомитись із матеріалами дисциплінарної справи і бути присутнім при розгляді дисциплінарної справи, проте, позивач клопотав про розгляд дисциплінарної справи за його відсутності.
Окрім цього, стосовно доводів позивача щодо того, що в оскаржуваному наказі не визначений стислий виклад обставин справи та не викладено, які конкретно порушені вимоги законодавчих актів, а також стосовно того, що в оскаржуваному наказі відсутня юридична кваліфікація дій державного службовця, за вчинення яких до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, суд зазначає, що вказане порушення не є істотним порушенням процедури, внаслідок якої могли б бути порушені права та інтереси позивача.
Суд в цьому аспекті вважає необхідним звернути увагу на наступну правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 22.05.2020 у справі №825/2328/16.
«При цьому, Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».
Таким чином, суд дійшов висновку, що не визначення стислого викладу обставин справи та не викладення, які конкретно порушені вимоги законодавчих актів, а також не зазначення юридичної кваліфікації дій державного службовця, за вчинення яких до позивача застосовано дисциплінарне стягнення не вплинуло безпосередньо на зміст (підстави) оскаржуваного наказу.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, отже позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 8, 9, 72-77, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 жовтня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков