Справа № 500/6125/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні судового рішення

Справа № 500/6125/23

11 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.08.2023, із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII), без застосування двоскладової формули, передбаченої частиною другою статті 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без застосування двоскладової формули, передбаченої частиною другою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.08.2023.

07.10.2024 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення судового рішення, у якій заявник зазначає, що пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII визначено, що збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років для чоловіків встановлюється у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-ІV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом - відповідно до Закону №1058-ІV. Враховуючи вищезазначене, збільшення розміру пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи для чоловіків понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII проводиться при визначенні розміру пенсії за першою складовою.

Пункт 2 статті 56 Закону №796-XII можливо застосувати лише при визначенні частини пенсії за раніше діючим законодавством за стаж до 01.01.2004 у випадку призначення пенсії згідно з нормами частини другої статті 27 Закону №1058-ІV. При цьому слід врахувати, що максимальний розмір пенсійної складової, обчисленої за раніше діючим законодавством, згідно постанов Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» та від 20.11.2003 №1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» не може перевищувати 168,00 грн.

Відтак, заявник просить надати роз`яснення щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у справі № 500/6125/23, оскільки визначити розмір пенсії ОСОБА_1 на виконання покладених судом зобов`язань не вбачається можливим.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Частиною третьої статті 254 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 у цій справі ухвалено у письмовому провадженні, також зважаючи на те, що відсутня об`єктивна необхідність у розгляді питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, розгляд заяви про роз`яснення судового рішення здійснений у тому ж порядку, в якому було ухвалено вказане судове рішення, тобто в порядку письмового провадження.

Позивач міркувань стосовно заяви про роз`яснення судового рішення до суду не направив.

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення судового рішення, доводи в її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд зазначає, що виходячи із системного тлумачення положень частин першої, другої статті 254 КАС України, слід прийти до висновку, що роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його нечіткості і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Таким чином, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Проаналізувавши доводи відповідача та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, суд приходить до висновку, що рішення не містить неточностей чи розбіжностей, неясності чи неповноти, що могли би стати перешкодою для його виконання.

Предметом спору у цій справі було оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.08.2023, із її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону №796-XII, без застосування двоскладової формули, передбаченої частиною другою статті 27 Закону №1058-ІV.

Відмова відповідача у проведенні зазначеного перерахунку викладена у листі від 15.08.2023, який за змістом є ідентичним змісту заяви відповідача про роз`яснення судового рішення. У рішенні суду викладені спростування доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області стосовно цих обставин.

Так, позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії призначено пенсію до внесення відповідних змін до частини другої статті 56 Закону №796-XII.

В подальшому розмір пенсії позивача був обрахований органом Пенсійного фонду на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-XII у редакції, чинній до 11.10.2017, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Вказана норма частини другої статті 56 Закону №796-XII у редакції, чинній до 11.10.2017, не містить посилання на частину другу статті 27 Закону №1058-ІV.

Частина друга статті 56 Закону №796-ХІІ була доповнена словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі підпункту 3 пункту другого розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII), який набрав чинності лише 11.10.2017.

Додатково суд зауважує, що у постанові від 25.06.2024 у справі №300/3435/21 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував такі правові висновки (пункти 55-57 постанови):

(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.

(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XIIза кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що оскільки пенсія за віком призначена позивачу до внесення змін до пункту 2 статі 56 Закону № 796-XII, то в силу вимог статті 58 Конституції України, такі зміни не позбавляють позивача права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж, оскільки таке право він набув значно раніше, ніж набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким було внесено зміни до пункту 2статі 56 Закону № 796-XII.

Судовим рішенням у справі №500/6125/23 встановлено, що пенсію за віком позивачу було призначено до 11.10.2017, а також визнано за позивачем право на перерахунок пенсії за віком відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ в редакції, що була чинною до 11.10.2017.

У рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2023, чітко та зрозуміло викладено його зміст та підстави, які слугували для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії за наднормовий стаж понад 20 років з 01.08.2023 відповідно до частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ. Рішення суду викладено з додержанням норм, передбачених КАС України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення рішення задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду додаткового роз`яснення не потребує.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 243, 248, 254, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення судового рішення відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 жовтня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.