Справа № 320/40708/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

10 жовтня 2024 року Київ № 320/40708/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши зустрічний позов та додані до нього матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Етелік» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, поданого в межах адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Етелік» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Етелік», у якому позивач просить суд стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують відповідача кошти в рахунок погашення податкового боргу у сумі 502234,06 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Копія ухвали суду від 05.09.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 06.09.2024, про що складено довідку про доставку електронного листа. Відповідно до даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд».

В установлений судом п`ятнадцятиденний строк від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

30.09.2024 до суду надійшов зустрічний позов (здано до відділення поштового зв`язку 27.09.2024) товариства з обмеженою відповідальністю «Етелік» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.01.2022 № про застосування 500000,00 грн. штрафних санкцій та від 06.01.2022 № 000340707 про застосування 1020,00 грн. санкцій.

У силу вимог статті 177 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов поданий засобами поштового зв`язку 27.09.2024 поза межами п`ятнадцятиденного строку на подання відзиву на позовну заяву. Зазначений строк для позивача обраховується з наступного дня після отримання ухвали про відкриття провадження, тобто з 07.09.2024 та сплинув 23.09.2024.

У зв`язку із цим твердження представника про те, що позивач ознайомився з ухвалою про відкриття провадження у справі через підсистему «Електронний суд» лише 13.09.2024, судом до уваги не беруться.

Статтею 178 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зустрічний позов не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

У силу вимог частини шостої статті 161 Кодексу, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

За правилами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Разом із тим, у постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19 Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У вказаній постанові Верховний Суд визначив помилковим твердження про те, що як за загальним правилом, так і у разі попереднього адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення строк звернення до суду становить 1095 днів відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки ця норма права не встановлює процесуальних строків, а лише закріплює право платника податків на оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення в суді в будь-який момент після його отримання із застереженням про те, що реалізація такого права за загальним правилом стає неможливою поза строками давності, які закріплені в статті 102 Податкового кодексу України.

Також Верховий Суд зазначив, що для забезпечення узгодженості судової практики з висновком, викладеним у цій постанові, під час вирішення тотожних спорів повинні враховуватися наведені висновки щодо застосування норм права незалежно від того, чи перераховані всі постанови Верховного Суду, в яких викладена правова позиція, від якої відступила судова палата.

За таких обставин, суд уважає, що податкові повідомлення-рішення можуть бути оскаржені до суду у строки, передбачені частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.01.2022 № та від 06.01.2022 № 000340707, - засобами поштового зв`язку 27.09.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, як свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази, спірні ППР надсилались за адресою місцезнаходження відповідача, яка відповідає даним ЄДР за кодом в , а саме: 08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Нова, буд. 25 .

Проте, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, поштове відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 534) повернулось до контролюючого органу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За вказаних обставин, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу належним чином.

Доказів скасування вказаних податкових повідомлень-рішень суду не надано. Процедура адміністративного оскарження зазначених ППР позивачем не здійснювалась.

Натомість, із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом установлено, що позивач у жовтні 2023 року звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.01.2022 № та від 06.01.2022 № 000340707.

Справі присвоєно номер 320/38549/23 та ухвалою суду від 02.11.2023 позов залишено без руху, у т.ч. з підстав пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

У подальшому суд своєю ухвалою від 23.01.2024, що набрала законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024, позов повернув.

Змінюючи ухвалу суду від 23.01.2024 в мотивувальній частині, Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 22.05.2024 щодо строку звернення до суду зазначив таке.

На виконання статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі № 815/91/18.

Так, початок шестимісячного строку звернення до суду вказаною вище нормою визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Отже, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У той же час, суд першої інстанції (у межах справи № 320/38549/23) зробив висновок про пропуск строку звернення із цим позовом, оскільки позивач був обізнаний про винесення відповідачем акта перевірки в 2021 році. Однак, як убачає колегія суддів суду апеляційної інстанції, питання отримання позивачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень судом першої інстанції не було досліджено. Хоча, як слушно зауважував позивач, у цій справі він оскаржує саме податкові повідомлення-рішення від 06.01.2022 № та № 000340707, а не акт № 001348 від 02.11.2021.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції (у межах справи № 320/38549/23) дійшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви позивача з підстав не усунення вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, оскільки обставини отримання чи не отримання оскаржуваних рішень не були досліджені судом першої інстанції.

Відтак, доводи апеляційної скарги (у межах справи № 320/38549/23) частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та стали підставою для зміни судового рішення в мотивувальній частині. В іншій частині оспорюване судове рішення слід залишено без змін.

У межах розглядуваної справи, як зазначалось вище, судом установлено та підтверджено документально, що спірні ППР надсилались за адресою місцезнаходження відповідача, яка відповідає даним ЄДР за кодом в , а саме: 08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Нова, буд. 25 .

Проте, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, поштове відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 534) повернулось до контролюючого органу.

За вказаних обставин, у силу вимог пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення від 06.01.2022 № та № 000340707 уважаються врученими позивачу за первісним позовом, - належним чином.

Таким чином, всі оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.01.2022 № та № 000340707 контролюючого органу надсилались на адресу позивача, що підтверджено документально, проте ним не отримані з незалежних від податкового органу причин, оскільки закінчився встановлений термін зберігання.

Із приводу цих обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином суд зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення вважаються належним чином врученими позивачу, оскільки надсилались за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленнями про вручення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про пропуск шестимісячного строку звернення до суду із цим зустрічним позовом про оскарження рішень контролюючого органу.

При цьому доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду матеріали зустрічного позову не містять, як і не місять заяви про поновлення цього строку.

За змістом частин першої-другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, у силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу заявника на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2024 складає 3028,00 грн.

Таким чином, при зверненні до суду із цим зустрічним позовом, слід було сплатити 1,5% від ціни позову, яка становить 501020,00 грн., тобто 7515,30 грн. судового збору за заявлені позовну вимоги майнового характеру.

Проте, до позовної заяви долучені докази оплати судового збору у розмірі 2684,00 грн., які суд не приймає до уваги за подання цього позову, оскільки платіжна інструкція від 02.10.2023 № 163 вже була доказом у межах адміністративної справи № 320/38549/23.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали від 23.01.2024 у справі № 320/38549/23 позовну заяву повернуто. Проте питання про повернення судового збору не вирішувалось. Однак, позивач не обмежений у справі на звернення до суду в межах справи № 320/38549/23 із клопотанням про повернення судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Крім того, судом з`ясовано, що ТОВ «Етелік» вже зверталось до Київського окружного адміністративного суду з позовними заявами від 12.06.2024 та від 27.09.2024, до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

У межах справи № 320/27550/24 позов повернуто відповідно до ухвали від 01.07.2024.

У межах справи № 320/46235/24 питання про відкриття провадження на цей час судом не вирішено.

Наведені обставини вказують на невідповідність зустрічної позовної заяви вимогам процесуального закону.

За правилами частини другої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали;

- оригіналу документа про сплату 7515,30 грн. судового збору за заявлені вимоги майнового характеру;

- пояснення щодо подання позову у межах справи № 320/46235/24 одночасно із поданням цієї зустрічної позовної заяви та можливості їх спільного розгляду різним складом суду.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 177, 178, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Етелік» - залишити без руху.

Встановити товариству з обмеженою відповідальністю «Етелік» десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Етелік», що якщо недоліки зустрічної позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, зустрічна позовна заява буде повернута відповідно до частини третьої статті 178 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала зустрічну позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.