Справа № 140/8566/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8566/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) у якому просив:

1) визнати протиправним дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

2) зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля»;

3) зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області перерахувати та виплачувати пенсію по інвалідності в розмірі по віку на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (від 02.09.2008 №345-VI) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.01.2024 (дати призначення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було зараховано до його страхового та пільгового стажу період роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля». Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими що порушують його конституційні права на отримання пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля», оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи 15 років, відтак підстав для застосування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по третій групі інвалідності, що настала внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV та Закону України від 02.09.2008 №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Заявою від 27.02.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із проханням провести перерахунок його пенсії у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та повідомити його про періоди роботи, які не було враховано органом пенсійного фонду при призначені пенсії (а.с.28).

Листом від 09.04.2024 №5136-4392/К-02/8-0300/24 відповідач повідомив позивача про те, що розмір його пенсії було обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 48 років 6 місяців 21 день, з них: 22 роки 2 місця 4 дні додатковий стаж, зарахований з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку; 11 років 16 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землю. При обчислені пенсії до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю на час призначення пенсії сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за вказаний період (а.с.27).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування спірного періоду роботи до стажу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на соціальний захист кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону №1058-IV за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абз.1 і 15, 23, п.1 ч.2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз.1 ст.26 Закону №1058-IV, зменшується на один рік.

Приписами ст. 62 Закону №1788 від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Так, пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п.1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків №1 або №2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці серії ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 01.08.2006 у спірний період наявні записи про роботу: з 01.11.2011 по 02.11.2020 на посаді гірничого майстра дільниці ВШП з повним робочим днем під землею у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» (запис №13) та з 06.11.2020 по 18.12.2023 на посаді майстра гірничого підземної дільниці у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (запис №15) (а.с.9).

Суд враховує, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Окрім того, спеціальний трудовий стаж ОСОБА_1 , що визначає право на пенсію на пільгових умовах, у період у спірні періоди підтверджено також:

- довідкою Державного підприємства «Дирекція по будівництву об`єктів» (яке є правонаступником ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська») №1.6/720 від 27.12.2023 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.10);

- довідкою ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» №135 від 21.12.2023 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.11);

- даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5 (а.с.21-24).

Посада майстер гірничий, яку обіймав позивач у спірні періоди віднесено до переліку робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в шкідливих і важких умовах праці, що підтверджується відповідними витягами з наказів по ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» (а.с.17) та по ВП «Шахта «Бужанська» (а.с.20).

У відзиві на адміністративний позов представник ГУ ПФУ у Волинській області вказує, що в Індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо сплати соціального внеску за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля». Отже, зарахувати до стажу спірні періоди роботи позивача без сплати страхових внесків не має законних підстав.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із ч.1 - 3 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ч.1, 3, 10 ст. 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.12 ст.20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст.16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Відповідно до положень ст.106 Закону №1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI та виключено положення п.2 ч.1 ст.4 зазначеного закону, яка передбачала, що до платників єдиного внеску віднесено працівників - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17, від 27.02.2019 у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Суд звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового та пільгового стажу період роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» підлягають до задволення.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію по інвалідності в розмірі по віку на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (від 02.09.2008 №345-VI) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.01.2024 (дати призначення) суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Самостійно здійснивши розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, суд перебере на себе повноваження Пенсійного фонду, який наділений дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), що є неприпустимим.

Також на даному етапі зазначена вимога позивача є передчасною.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.10.2019р. по справі №804/3646/18.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2024 з врахуванням висновків суду в даній справі.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.2020 по 30.09.2020 та з 01.11.2020 по 02.11.2020 у Державному підприємстві «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська» та з 06.11.2020 по 31.12.2023 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2024 з врахуванням висновків суду в даній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Україна, Луцький район, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок, 6, ).

Суддя Н. В. Стецик