Справа № 358/284/20
Суддя: Романенко К. С.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/284/20 Провадження № 2-а/358/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

за участю секретаря Шпак К.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича про скасування постанови серії ЕАК №2158609 від 25.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду Київської області із позовною заявою до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича, в якій просить:

- скасувати постанову інспектора роти №6 батальйону №2 управління патрульної поліції в Одеській області Гайдана Романа Вадимовича серії ЕАК № 2158609 від 25.02.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що 25.02.2020 року інспектором роти №6 батальйону №2 управління патрульної поліції в Одеській області Гайданом Р.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2158609 від 25.02.2020, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП.

Згідно даної постанови вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення проявилось у тому, що він 25.02.2020 о 14:44:04 годині в с. Знамянка, шосе Одеса-Київ, 401 км 200м, керував транспортним засобом зі швидкістю 106 км/год в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху», чим перевищив швидкість на 56 км/год, чим порушив вимоги п.п. 12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Позивач вважає, що винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, оскільки зазначене в ній адміністративне правопорушення він не вчиняв, постанова інспектора підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та ненаданням інспектором доказів вчинення ним правопорушення. Вважає, що постанова не є законною, оскільки на відрізку автодороги Київ-Одеса, перед місцем зупинки транспортного засобу на якому він рухався встановленим знаком 5.47, керуючись п. 12.6 ПДР України, а саме, підпунктом «ґ», в якому вказано, що поза населеними пунктами на всіх дорогах що позначені знаком 5.47 дозволяється рух із швидкістю не більше 130 км. на годину. На даному відрізку автодороги Київ-Одеса, перед місцем зупинки транспортного засобу на якому він рухався встановлені знаки 3.29 з порушенням вимог встановлених п. 12.10, а саме, без додаткового встановлення дорожніх знаків, які попереджають про характер небезпеки, та/або наближення до відповідного об`єкта. При потребі, на вимогу суду, можу надати відеозапис відрізку автодороги, де розташовані знаки та момент зупинки транспортного засобу на якому він рухався. А у разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням норм законодавства України, вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Однак, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, інспектор роти №6 батальйону №2 управління патрульної поліції в Одеській області Гайдан Р.В. діяв усупереч вказаним вимогам закону та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Зазначені у постанові по справі про адміністративне правопорушення опис адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказане правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2020, головуючим суддею у справі визначено суддю Кіхтенка С.О. Останнім справа по суті не розглянута.

Згідно розпорядження керівника апарату Богуславського районного суду Київської області № 123 від 04.07.2024 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу Богуславського районного суду Київської області та рішення зборів суддів Богуславського районного суду Київської області від 19.06.2024 № 9, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_2 (звільнення судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року, зазначену справу передано в провадження судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 19 вересня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 15).

09.10.2024 представником Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_3 було подано до суду письмові пояснення на позовну заяву у яких останній проти позовних вимог заперечував та зазначив, що факт порушення ПДР позивачем підтверджується фото та відео матеріалами відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів, про що надано суду підтверджуючі докази.

09.10.2024 від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Димона І.В. до суду також надійшла заява про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Окрім того, в своїй заяві, що надійшла до суду 09.10.2024 представник Управління патрульної поліції в Одеській області Димон І.В. просив суд про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в порядку частини 2 статті 49 КАС України Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2158609 від 25.02.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

04.03.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2158609 від 25.02.2020, мотивуючи тим, що постанова є необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 і 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

З урахуванням принципу диспозитивної, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Згідно ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Так, позивач ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду Київської області із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, саме до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича.

Суд звертає увагу, що представник Управління патрульної поліції в Одеській області Димон І.В. у своїх поясненнях та клопотанні, яке були надіслані на адресу позивача, вказували про те, що позовні вимоги у даному випадку пред`явлені до неналежного відповідача, проте позивач дані обставини до уваги не прийняв та відповідних клопотань до суду не подав.

З будь-якими клопотаннями чи заявами про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач ОСОБА_1 до суду не звертався.

Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити в якості належного відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2158609 від 25.02.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесена інспектором УПП в Одеській області, лейтенантом поліції Гайданом Романом Вадимовичем, який перебуває у трудових відносинах з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, яке є належним відповідачем у справі.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З огляду на те, що суд, з урахуванням принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, не може без згоди або клопотання позивача самостійно змінити позовні вимоги замінивши одного відповідача на іншого або залучивши співвідповідача, заявлені позовні вимоги до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича підлягають залишенню без задоволення, оскільки їх пред`явлено до неналежного відповідача, тобто не до тієї особи, яка має відповідати за ними (в даному випадку належним відповідачем у справі має бути Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень який має виступати відповідачем у зазначеній категорії справ).

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 заявлено до неналежного відповідача, відтак у позові відмовляє.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.2,5,9,46,48,72,77,139,241-246,255,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП в Одеській області, лейтенанта поліції Гайдана Романа Вадимовича про скасування постанови серії ЕАК №2158609 від 25.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя К. С. Романенко