Справа № 200/4583/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року справа №200/4583/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складеного у повному обсязі 18 грудня 2023 року, у справі № 200/4583/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не здійснення розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби за 2016 2017 роки,

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби за 2016 2017 роки з рахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 29.07.2016 по 26.07.2021 проходив військову службу за контрактом. Вважає що виплата грошових допомог здійснена не в повному розмірі, оскільки їх сума розрахована без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Посилався на рішення Конституційного Суду та ЄС щодо захисту соціальних прав.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 29.07.2016 по 26.07.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2021 №147 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення з 26.07.2021.

23 червня 2023 року позивач сформував заяву, в якій просив Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату, зокрема, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби за період з 2014 по 2018 рік.

Вказана заява надіслана рекомендованим листом про вручення на адресу командира Військової частини НОМЕР_1 , трек відправлення Укрпошти « НОМЕР_2 ».

Військовою частиною НОМЕР_1 надана відповідь в листі від 25.07.2023 №40/57/2-63 в якій повідомлено, що матеріальні допомоги надаються на підставі рапорту в кожному конкретному випадку, рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини і разом із рапортами передається до фінансового підрозділу для здійснення виплат. Повідомлено про відсутність можливості надати картку обліку грошового забезпечення.

Вказана відповідь надіслана на адресу позивача (трек відправлення Укрпошти «755»), але повернута відправнику як не отримана.

В листі від 29.08.2023 №0837 Військовою частиною НОМЕР_1 проінформовано щодо неможливості надати інформацію про суми нарахованої у 2016 2017 роках допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 . Повідомлено про знаходження оригіналів особових карток за 2016 2017 роки на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (акт приймання передавання документі на постійне зберігання від 07.12.2018 №550, від 17.04.2019 №199, від 12.08.2022 №509).

На виконання вимог ухвали суду від 13.11.2023 Центральним архівним відділом Національної гвардії України надано копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.01.2017 №4 згідно якого ОСОБА_1 надана основна відпустка за 2016 рік у період з 20 січня по 29 січня 2017 року та щорічна основна відпустка за 2017 рік з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення з 10 січня по 25 січня 2017 року.

Із змісту копій Розрахунків особистої картки на грошове забезпечення вбачається, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення здійснена І/2017 у сумі 7696,88 грн. Відомості щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення у 2016 році та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2016 2017 роки в матеріалах справи відсутні. На запит щодо надання таких документів Центральним архівним відділом Національної гвардії України в листі від 27.11.2023 №82-942 повідомлено про відсутність таких документів.

Позивач не погоджується із бездіяльністю відповідача щодо не здійснення розрахунку матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби за 2016 2017 роки, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п.4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 1294) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п. 2 постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 № 638 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» (діяла з 12.08.2014 та втратила чинність 02.05.2018 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200, яка визначала порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - Інструкція № 638).

Пунктом 1.2 Інструкції № 638 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 22.1 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини може надаватися в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.

Розмір матеріального допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість чи неможливість проведення виплати.

Відповідно до пункту 22.2 Інструкції № 638 матеріальна допомога надається на підставі рапорту у кожному конкретному випадку.

Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтверджувальними документами, передається до фінансового органу для виплати матеріальної допомоги.

Відповідно до пункту 22.11 Інструкції № 638 матеріальна допомога за минулий рік у поточному році не виплачується.

Згідно пункту 23.1 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік допомога на здоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога на оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини (…)

Пунктом 23.4 Інструкції № 638 визначено, що розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які мають постійний характер). На які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відтак, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення надаються військовослужбовцю один раз на рік, тому вказані матеріальні допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 1 постанови «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій» № 889 , прийнятої Кабінетом Міністрів України 22.09.2020 (далі - постанова № 889) (з подальшими змінами) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

Пунктом 2 постанови № 889 визначено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.01.2015 № 72 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 108/26553 (діяла з 06.02.2015 та втратила чинність 16.10.2018 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України № 742 від 11.09.2018) (далі - Інструкція № 72)

Згідно пункту 3 Інструкції № 72 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Відповідно до пункту 9 Інструкції № 72 винагорода виплачується військовослужбовцям за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Тобто, винагорода виплачувалася як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням та лише за наявності наказу командира (начальника) військової частини.

На підставі пункту 11 Інструкції № 72 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважає, що щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ № 889, необхідно включити до складу місячного грошового забезпечення при обчисленні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в 2016, 2017 роках, з тих підстав, що він отримував додаткову винагороду за постановою № 889 щомісячно.

Із змісту копій Розрахунків особистої картки на грошове забезпечення, що надані на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2023 Центральним архівним відділом Національної гвардії України вбачається, що виплата позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення здійснена І/2017 у сумі 7696,88 грн. Відомості щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення у 2016 році та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у 2016, 2017 роках в матеріалах справи відсутні. На запит щодо надання таких документів, Центральним архівним відділом Національної гвардії України в листі від 27.11.2023 №82-942 повідомлено про відсутність таких документів.

Однак, матеріали справи не містять належні докази на підтвердження виплати позивачу у 2016 році матеріальної допомоги на оздоровлення та виплату у 2016, 2017 роках матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Відтак, є безпідставними та такими що не підтверджуються належними доказами позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не здійснення розрахунку цих допомог з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди зобов`язання здійснити нарахування та виплату з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги.

Висновки суду першої інстанції в цій частині є правильними.

При цьому, у період серпень 2016 року січень 2017 року до грошового забезпечення позивача не входила така складова як «щомісячна додаткова грошова винагорода», відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про безпідставне твердження позивача щодо необхідності включення її до розрахунку матеріальної допомоги на оздоровлення, виплата якої здійснена у січні 2017 року, що обумовлює відсутність підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі № 200/4583/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі № 200/4583/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 15 жовтня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко