Справа № 160/8341/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2024 року Справа № 160/8341/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняБайрак П.І.
позивача представника відповідача Іванька Д.Б. Бабаніної Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ №394к від 01.03.2024 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» в частині пункту 2 про застосування до ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №2830/с від 13.03.2024 року По особовому складу про звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 (01077926) старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції з 14.03.2024 року.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.03.2024 року по дату винесення рішення включно, з відрахуванням при його виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів.
- на підставі положень пунктів 2, З частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції та в частині виплати заробітної плати за один місяць, з відрахуванням при її виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ НП від 01.02.2024 року було призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни на неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП №3 та ВП №7 Дніпровського районного управляння поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 року та проведення обшуків в службових кабінетах ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП. Позивачем зазначено, що в його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку, під час реагування на повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень ним були вжиті необхідні оперативно-розшукові заходи щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень. У подальшому наказом ГУ НП від 01.03.2024 №394к застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №283о/с від 13.03.2024р. було звільнено майора поліції ОСОБА_1 Наказ про звільнення зі служби було оголошено 26.03.2024 року, який було вручено особисто. Як вказує позивач протягом перебування на лікарняному про необхідність або можливість надання пояснень він не повідомлявся. З підставою притягнення до відповідальності було повідомлено також 26.03.2024 року. На думку позивача, відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, а тому накази від 01.03.2024 року №394к та від 13.03.2024 №283о/с є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024р. прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
30.04.2024 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач не погоджується із позовними вимогами, заперечує проти їх задоволення. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, зокрема, що відповідно до змісту повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_2 та майору поліції ОСОБА_1 встановлено, що останні підозрюються в часті у злочинній організації, вчиненого службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушен6ня передбаченого ч.3 ст.255 КК України; пособництві в утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому із корисних мотивів, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України; пособництві в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України та ін. З метою повного та всебічного з`ясування обставин вказаної надзвичайної події було розглянуто справу у формі письмового провадження за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП №3 та ВП №7 Дніпровського районного управління поліції. Відповідач зазначає, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.02.2024 року по справі №203/3336/23, ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.03.2024 року в умовах ДУ "Дніпровська установа виконання покарань (№4)" та визначено заставу у сумі 454200,00 грн. Дії майора поліції ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2, ст.317 КК України, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України. Тому з метою надання повної, всебічної та об`єктивної оцінки ставлення до служби поліцейських, майора поліції ОСОБА_3 було проведено перевірку службової діяльності та відповідно до ч.4 ст.26 Дисциплінарного статуту виявленим порушенням надана оцінка в ході проведеного службового розслідування. Відповідачем зазначено, що під час проведення службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 для надання пояснень щодо можливих порушень службової дисципліни з його боку не з`явився, хочу був повідомлений про дату та час завчасно. Таким чином, в результаті повного та всебічного з`ясування обставин за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни, до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Також відповідач просив взяти до уваги, що наявність або відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення, тобто відсутні або наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності не є підставою для звільнення останнього від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто з дисциплінарною відповідальністю, до якої були притягнуто позивача. У ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУ НП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача, яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевіряла дотримання позивачем вимог, які пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. Отже позивач своїми діями допустив порушення Закону України «Про Національну поліцію», тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків на службі в поліції.
13.05.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив відповідача є необґрунтованим. Вказано, що під час дослідження заяв ним було проведено повну, об`єктивну перевірку, а також дотримано принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчинено дії, які пред`являються до поліцейського, що не призвели до приниження авторитету Національної поліції України та звання поліцейського. Тому ним, не було порушено службової дисципліни.
Ухвалою суду від 06.06.2024 року призначено справу №160/8341/24 до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.
16.07.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Так відповідачем зокрема зазначено, що у порушення вимог статей 15 та 19 Закону України "Про звернення громадян", пункту 11 розділу ІІ Порядку №100 від 08.02.2019 року, позивачем невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав, заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП для внесення відповідних відомостей до ЄРДР не жив, повну, об`єктивну та всебічну перевірку відомостей, викладених у повідомленні ОСОБА_4 не здійснив та склав висновок про списання вказаного матеріалу до справи ВП у порядку Закону України "Про звернення громадян". Відповідачем вказано, що ужитими дисциплінарною комісією ГУНП заходами відповідні матеріали за зверненням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були перереєстровані до ЄО ВП і за ними організовано проведення перевірки. Позивачем було порушено п.11 Порядку №100 від 08.02.2019 року.
В ході судового розгляду справи cудом задоволено клопотання відповідача про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_7 старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП члена дисциплінарної комісії, з метою встановлення обставин щодо повідомлення про початок службового розслідування та необхідність надання пояснень по вказаним фактам.
Також судом задоволено клопотання позивача про виклик та допит в якості свідка для встановлення обставин які мають значення для справи, інспектора СКЗ ДРУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1о/с відповідно до п.9, 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" був призначений як прибулий з МВС на посаду старшого оперуповноваженого Ленінського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції.
Згідно наказу Національної поліції України від 23.12.2020 року №1019, з 15.02.2021 року був переміщений на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції.
У порядку статті 208 КПК України затримано майора поліції ОСОБА_1 , а також повідомлено останньому про підозру у вищевказаному кримінальному провадженні.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 №31 Про організацію проведення службового розслідування, наказано призначити службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП №3 та ВП №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 15.02.2024 №460 Про внесення змін до наказу ГУНП від 01.02.2024 №313 та продовження строку проведення службового розслідування, наказано продовжити строк проведення службового розслідування призначеного на підставі наказу ГУНП від 01.02.2024 №313 на 15 календарних днів.
Згідно Витягу з наказу від 02.02.2024 №107о/с По особовому складу, відповідно до частини 1 статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою з 01.02.2024 року на час проведення службового розслідування майора поліції ОСОБА_1 (0107926), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції з 13.03.2024 року.
Згідно Висновку «Про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП №3 та ВП №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП» затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 01.03.2024р., дисциплінарною комісією пропонується відомості щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП №3 та ВП №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського районного управління поліції ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП вважати такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, а в діях капітана поліції ОСОБА_2 та майора поліції ОСОБА_10 дисциплінарні проступки вважати встановленими, а службове розслідування призначене наказом ГУНП від 01.02.2024 №313 закінчити.
Також запропоновано (пункт 4) за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національні поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_4 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, у складанні висновків про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення зауваження, застосованого наказом Дніпровського РУП ГУНП від 08.02.2024 № 348, застосувати до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 (0107926) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Разом з тим у висновку зазначено наступне:
За результатами проведених обшуків в службових кабінетах капітана поліції ОСОБА_2 та майора поліції ОСОБА_1 нічого не вилучалось. Після проведення обшуків вищевказаних поліцейських було затримано у порядку ст. 208 КПК України та кожному повідомлено про підозру , за ч. З ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру капітану поліції ОСОБА_2 та майору поліції ОСОБА_1 встановлено, що останні підозрюються в:
- участі у злочинній організації, вчиненого службовою особою з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.255 КК України;
- пособництві в утриманні місць для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому із корисливих мотивів, у складі злочинної "Організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27,- ч. 4 ст. 28, ч.2 ст. 317 К`К України;
- пособництві в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України;
- у пособництві у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації; кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України;
- пособництві у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, у складі злочинної організації, у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисних мотивів, шляхом скоєння суспільно небезпечних протиправних діянь у сфері незаконного обігу психотропних речовин, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року, перебуваючи на території Центрального району Дніпра по проспекту Олександра Поля, 42-а, з метою свого особистого незаконного збагачення, а також незаконного збагачення співучасників злочину, розробив злочинний план із незаконного збуту серед наркозалежних осіб м. Дніпра та Дніпропетровської області психотропної речовини «метамфетамін».
Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_11 , маючи авторитет серед осіб, які схильні до вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів психотропних речовин та їх аналогів, а також лідерські та комунікативні якості, вирішив утворити та очолити стійке об`єднання - злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинені систематичного незаконного зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуту психотропної речовини «метамфетамін», систематичного використання коштів, здобутих від незаконного обігу психотропних речовин.
Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та службова особа правоохоронного органу ОСОБА_13 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, яка має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення Дніпропетровського регіону в цілому, у зв`язку з чим вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень систематично та протягом тривалого періоду часу, спланували досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією, до складу якої не пізніше травня 2022 року залучили осіб із цивільного населення, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , залучили особу, матеріали відносно якої виділено у окрема провадження, а також не пізніше березня 2023 року (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_17 , а також осіб із свого близького оточення - працівників правоохоронних органів, а саме: начальника сектору відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_18 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Неділька Володимира Олександровича, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Логойду Дениса Олександровича, оперуповноваженого відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника - начальника СКП ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_19 та старшого оперуповноваженого ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 .
Погодившись із запропонованим ОСОБА_11 планом, учасники злочинної організації тим самим зорганізувались у стійке ієрархічне об`єднання, поєднане єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямоване на досягнення цього плану, відомого усім учасникам групи, для отримання незаконного пов`язаних з незаконним збутом психотропної речовини протягом тривалого проміжку часу. Учасники зазначеної злочинної організації були обізнані щодо протиправних цілей їх діяльності, виявляли бажання здійснювати незаконний збут психотропних речовин за відсутності ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, незважаючи на те, що згідно ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини в прекурсори» діяльність з обігу- психотропних речовин, включених до таблиць II Переліку (до якої входить «метамфетамін»), здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензій На здійснення відповідних видів діяльності, та своїми спільними незаконними діями тривалий час сприяли досягненню визначеної злочинної мети.
При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації, під час підбору вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, зв`язки серед осіб пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, авторитету її лідерів та безумовне підпорядкування їм.
Переслідуючи мету протиправного, швидкого та незаконного збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуту психотропної речовини «метамфетамін», систематичного використання коштів, здобутих від незаконного обігу психотропних речовин, всі вищевказані особи добровільно погодились на участь у вказаній злочинній організації та вчинюваних нею злочинах, а також підкорятися стійкій ієрархії, визначених у ній правил поведінки і дисципліні у ній.
Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і капітан поліції ОСОБА_13 , перебуваючи на території Центрального району міста Дніпра діючи умисно, з корисливих мотивів, не пізніше травня 2022 року, створили злочинну організацію, до складу якої увійшли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , а також особа, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження та службові особи правоохоронних органі Дніпропетровської області - Дніпровського РУН ГУНП ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , а також оперуповноважений ВП № 7 Дніпровського РУН ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 , заступник начальника - начальник СКП ВП №3 Дніпровського РУН ГУНП підполковник поліції ОСОБА_19 та старший оперуповноважений ВП №3 Дніпровського РУН ГУНП майор поліції ОСОБА_3 , які умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вчинених у складі злочинної організації, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану.
Як пособники старший оперуповноважений ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_1 та старший оперуповноважений СКП ВП № 7 цього ж районного управління поліції капітан поліції ОСОБА_2 у складі злочинної організації, кожен взяв на себе наступні обов`язки:
- забезпечення прикриття незаконної діяльності злочинної організації зі сторони правоохоронних органів, шляхом налагодження зв`язків серед працівників поліції та інших правоохоронних органів, з метою невжиття ними заходів правового реагування на незаконну діяльність злочинної організації;
- отримання та придбання у організатора та учасників злочинної організації психотропної речовини «метамфетамін» для особистого використання;
- отримання від учасників злочинної організації частини грошових коштів від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін»;
- забезпечення усунення перешкод в діяльності злочинної організації, невжиття заходів правового реагування та допомоги в уникненні та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності інших учасників злочинної організації за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів;
- інформування та консультування організатора та членів злочинної організації щодо форм, методів та засобів розкриття злочинів вказаної категорії, з метою сприяння незаконній діяльності організації та уникнення її учасниками кримінальної відповідальності;
- використання зв`язків у органах Національної поліції та інших правоохоронних органах, з метою попередження учасників злочинної організації та своєчасного їх інформування щодо наявності загрози кримінального переслідування за вчинення правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Всі грошові кошти, отримані від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» безпосередньо з дозволу організатора ОСОБА_11 розподілялися між учасниками даної злочинної організації.
Крім того, учасники злочинної організації, за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за участю особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, а також працівника правоохоронного органу ОСОБА_13 , який організував приховування протиправної діяльності злочинної організації, при пособництві працівників правоохоронних органів Дніпропетровської області Дніпровського РУП ГУНП в дніпропетровській області ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , а також старшого оперуповноваженого СКП ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника начальника СКП ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_19 та старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , які порадами, вказівками, усуненням перешкод сприяли вчиненню зазначеного кримінального правопорушення, а також заздалегідь обіцяли приховати сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, у період часу з травня 2022 року по червень 2023 року, діючи відповідно до раніше розробленого та відомого усім учасникам злочинної організації плану та відведеної ролі, отримали в оренду нежитлове приміщення станції технічного обслуговування автомобілів та авто мийки за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нежитлове приміщення учасники злочинної організації, діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі злочинної організації, в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», використовували протягом 2022-2023 років, як для особистого вживання психотропної речовини «метамфетамін», обіг якої обмежено, власне членами вказаної злочинної організації, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , працівником поліції ОСОБА_21 , так і надавали зазначене приміщення для незаконного вживання психотропної речовини «метамфетамін» третіми особами. Так, щодня від 15 до 30 наркозалежних осіб приходили до приміщення станції технічного обслуговування автомобілів та авто мийки за адресою: м.Дніпро, вул.Орловська, 24-а, де відбувався збут психотропної речовини «метамфетамін» та у кімнаті адміністратора вказаного СТО та авто мийки безпосередньо з рук одного із учасників злочинної організації, в залежності від того, хто працював за графіком: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 або особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, придбали психотропну речовину «метамфетамін», яку за бажанням вживали відразу у вказаній кімнаті адміністратора, де учасниками злочинної організації для цього були створені всі необхідні умови.
Так, продовжуючи злочинну діяльність, учасники зазначеної злочинної організації, діючи відповідно до відведеної ролі, у складі злочинної організації з іншими учасниками злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за участю особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, а також працівника правоохоронного органу ОСОБА_13 , який організував приховування протиправної діяльності цієї злочинної організації, при пособництві працівників правоохоронного органу Дніпропетровської області - Дніпровського РУП ГУНП ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , а також старшого оперуповноваженого СКП ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника - начальника СКП ВП №3 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_19 та старшого оперуповноваженого СКП ВП №3 цього ж районного управління поліції майора поліції ОСОБА_1 , які порадами, вказівками, усуненням перешкод сприяли вчиненню зазначеного кримінального правопорушення, а також заздалегідь обіцяли приховати сліди кримінального правопорушення чи предмети здобуті кримінально протиправним шляхом, умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 317 КК України, перебуваючи за адресою: м.Дніпро буд. 24-а, в порушення вимог ст. ст. 2, 7,12, 25 Закону засоби, психотропні речовини і прекурсори», 08.09.2022 в період часу з 18.00 до 18.05 незаконно збув психотропну речовину метамфетамін, а саме:
ОСОБА_25 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_15 , 03.09.2022 придбав у останнього порошкоподібну речовину світлого кольору, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/105-23/1614-НЗПРАП від 05.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін» (маса становить 0,0344 г. та 0,0414 г.);
ОСОБА_26 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_14 , 08.09.2022 придбав у останнього кристалічну речовину світлого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1615-НЗПРАП від 06.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін» (маса якої становить 0,0386 г. та 0,0442 г.);
ОСОБА_27 шляхом передачі грошових коштів у сумі 800 гривень ОСОБА_15 , 04.01.2023 придбав у останнього речовину кристалічного походження світлого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1612-НЗПРАП від 06.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса становить 0,0337 г. та 0,0358 г.);
ОСОБА_28 шляхом передачі грошових коштів у сумі 400 гривень ОСОБА_16 , 22.03.2023 придбав у останньої кристалічну речовину зі специфічним запахом, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/105-23/1616- НЗПРАП від 05.06.2023 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» (маса становить 0,0538 г.);
Окрім цього, учасники злочинної організації за участю ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за участю особи, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, а також працівника правоохоронного органу ОСОБА_13 , який організував приховування протиправної діяльності цієї злочинної організації, при пособництві працівників правоохоронного органу Дніпропетровської області - Дніпровського РУП ГУНП ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , а також старшого, оперуповноваженого СКП ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника - начальника СКП ВГД №3 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_19 та сталого оперуповноваженого СКП ВП №3 цього ж районного управління поліції майора поліції ОСОБА_1 , які порадами, вказівками, усуненням перешкод сприяли вчиненню зазначеного кримінального правопорушення, а також заздалегідь обіцяли приховати сліди кримінального правопорушення чи предмети здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи здобути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення, діючи умисно, повторно, у складі злочинної організації, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та у невстановлених в ході досудового розслідування осіб у період часу з травня 2022 року по червень 2023 року незаконно придбали з метою подальшого збуту психотропну речовину «метамфетамін» масою: 0,0358г., 0,0325г., 0,0320г., 0,0249г., 0,0256г., 0,0403г., 0,0449г., 0,0202г., 0,0508г., 0,0506г., 0,0493г., 0,0433г., 0,0437г., 0,0470г., 0,0345г., 0,0531г., 0,0356г., 0,0450г., 0,0512г., 0,0375г., 0,0417г. та ін., які незаконно перевезли з метою збуту тапочалии незаконно зберігати з метою збуту за місцем фактичного розташування станції технічного обслуговування автомобілів та авто мийки за адресою АДРЕСА_1 .
У свою чергу, дії майора поліції ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 255, частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України; частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 28, частиною З статті 307 КК України.
Необхідно зазначити, що вищевикладені обставини проведення обшуків та затримання окремих працівників поліції секторів кримінальної поліції відділень поліції №3 та №7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП (далі - РУП РУНП) дискредитують звання поліцейського, підривають авторитет поліції в очах громадськості, довіру суспільства набувають суспільного резонансу через створення думки.
З метою надання повної, всебічної та об`єктивної оцінити ставлення до служби останніх, встановлення попередньої поведінки та рівня кваліфікації, а також роль керівництва в організації роботи даних правоохоронців, поліцейськими управління головної інспекції ГУНП було проведено перевірку службової діяльності підрозділів кримінальної поліції у відділеннях поліції №3, 7 Дніпровського РУП ГУНП, у ході чого встановлені наступні недоліки:
Сектор кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП:
У подальшому, зібраний за вказаним фактом матеріал єдиного обліку розглянула начальник ВП № З Дніпровського районного управління поліції ГУНП підполковник поліції ОСОБА_30 , яка, у порушення вимог, статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту З розділу III Порядку, затвердженого наказом ІУЇВС України від 08.02.2019 № 100, незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, своєчасно до чергової частини ВП № З Дніпровського РУП ГУНП для негайної передачі керівництву слідчого відділення ВП для внесення відомостей до ЄРДР не повернула, а доручила розгляд т. в. о. заступника начальника відділення поліції начальника СКП цього ж відділення поліції майору поліції ОСОБА_31 .
При цьому, майор поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 11 розділу II Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав, заходів щодо При цьому, майор поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 11 розділу II Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав, заходів щодо подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив, повну, об`єктивну та всебічну перевірку відомостей викладених у повідомленні ОСОБА_4 не здійснив та склав висновок про списання вказаного матеріалу до справи ВП у порядку Закону України «Про звернення громадян». Зазначений висновок було погоджено із т.в.о. заступником начальника відділення поліції - начальника СКП ВП №3 Дніпровського РУЇ^ ГУЩІ майором поліції Журбою В.В. та затверджений начальником цього ж відділення поліції підполковником поліції ОСОБА_32 подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив, повну, об`єктивну та всебічну перевірку відомостей викладених у повідомленні ОСОБА_4 не здійснив та склав висновок про списання вказаного матеріалу до справи ВП у порядку Закону України «Про звернення громадян». Зазначений висновок було погоджено із т.в.о. заступником начальника відділення поліції - начальника СКП ВП №3 Дніпровського РУЇ^ ГУЩІ майором поліції ОСОБА_33 та затверджений начальником цього ж відділення поліції підполковником поліції ОСОБА_34 .
Вказаний матеріал, керівництвом ВП було доручено майору поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», повну, об`єктивну та всебічну перевірку відомостей викладених у повідомленні ОСОБА_5 не здійснив та склав висновок про списання вказаного матеріалу до справи ВП.
Також, досліджуючи ставлення до служби та попередню поведінку поліцейських, за участю яких сталася надзвичайна подія, а саме: оголошення повідомлень про підозру та затримання у порядку статті 208 КПК України з подальшим обранням запобіжних заходів у виді цілодобового домашнього арешту та тримання під вартою строком на 60 діб, дисциплінарна комісія звертає увагу на те, що протягом служби в Національній поліції України (з моменту затвердження Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності 7 разів:
- зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 27.05.2021 № 874;
- зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП №2126 від 09.12.2021;
- догана, застосована наказом Дніпровського РУП ГУНП від 10.02.2022 № 288;
- зауваження, застосоване наказом ГУНП від 25.11.2022 № 1484к;
- зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 06.06.2023 №957;
- догана, застосована наказом Дніпровського РУП ГУНП від18.07.2023 №1200;
- зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 08.02.2024 № 348.
Відсутність обвинувального вироку щодо майора поліції ОСОБА_1 , не свідчить про відсутність ознак дисциплінарних, проступків (невиконання чи неналежне виконання ними службової дисципліни в їх діях. Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службових обов`язків.»
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 01.03.2024 року №394к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП, наказано (пункт 2) за порушення службової дисципліни недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_4 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, у складанні висновків про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення зауваження, застосованого наказом Дніпровського РУП ГУНП від 08.02.2024 №348, застосувати до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 (0107926) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Пункт 7 наказу: Допустити з 01.03.2024 до виконання службових обов`язків наступних поліцейських: майора поліції ОСОБА_1 за посадою старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно Витягу з наказу від 08.03.2024 №265о/с По особовому складу, відповідно до частини 6 статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» допущеного до виконання службових обов`язків за займаною посадою з 01.03.2024 старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції.
Листом від 06.03.2024 №43/20-677 Дніпровське районне управління ГУ НП в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про необхідність прибути до сектору кадрового забезпечення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності №394к від 01.03.2024р.
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 13.03.2024 №283о/с По особовому складу, згідно з Законом України «Про Національну поліцію», звільнено за п.6 ч.1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): майора поліції ОСОБА_1 (0107926), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції з 13.03.2024 року.
Листами від 13.03.2024 №43/20-760 та №43/20-759 Дніпровське районне управління ГУ НП в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про необхідність прибути до сектору кадрового забезпечення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності №283о/с від 13.03.2024р.
У зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 29.01.2024 по 25.03.2024, 15.07.2024 року ГУ НП в Дніпропетровській області було прийнято наказ №729 о/с По особовому складу, щодо внесення зміни до наказу ГУНП від 13.03.2024 №283о/с, про що було повідомлено позивача листами від 15.07.2024 №43/20-2403 та №43/20-2402.
Відповідно до службової характеристики старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , останній за час служби в НПУ та на займаній посаді зарекомендував себе як посередній працівник. Функціональну обов`язки виконує на задовільному рівні. У службовій діяльності дотримується вимог законів та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та служби але не завжди може застосувати їх у своїй повсякденній службовій діяльності. Працелюбний та енергійний, однак інколи не може добре організувати ефективне виконання поставлених завдань. У колективі користується заслуженим авторитетом та повагою.
Опитаний в судовому засіданні 04.09.2024р. свідок ОСОБА_7 старший інспектор ВСР УГІ ГУНП член дисциплінарної комісії, повідомив що особисто на номер телефона позивача через меседжер "Вотсап" 21.02.2024р. повідомив про початок службового розслідування та необхідність прибути в управління для надання пояснень по вказаним фактам. ОСОБА_1 не з`явився, після чого було складено акт відмови від надання пояснень. Також повідомив що приблизно у вказаний період особисто бачив ОСОБА_1 в прокуратурі Дніпропетровської області, де додатково повідомив про необхідність надання пояснень. Про факт перебування на лікарняному йому було невідомо, та необхідності з`ясовувати у безпосереднього керівника про місце перебування позивача - потреба відсутня.
Опитаний в якості свідка в судовому засіданні свідок, інспектор СКЗ ДРУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 повідомив, що засобами телефонного зв`язку повідомляв ОСОБА_35 , про необхідність прибуття для ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження, та наказом про звільнення, після відмови останнього був складений акт про відмову.
Вважаючи протиправними оскаржувані накази, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Згідно з вимогами статті 17 Закону статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.
За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.
Згідно ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані:
1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень;
2) виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів;
3) виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна;
4) інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб;
5) здійснювати взаємодію між собою та іншими правоохоронними органами, в тому числі відповідними органами іноземних держав та міжнародних антитерористичних організацій, з метою швидкого і повного попередження, виявлення та припинення кримінальних правопорушень;
6) забезпечити із залученням інших підрозділів безпеку працівників суду і правоохоронних органів, осіб, які надають допомогу, сприяють оперативно-розшуковій діяльності, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб;
7) брати участь у здійсненні заходів щодо фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також у проведенні спеціальної перевірки щодо допуску до особливих робіт.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
За змістом частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При цьому дисциплінарним проступком, у розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
В силу частин другої, третьої та десятої статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 13 розділу V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Згідно з пунктом 17 розділу V Порядку факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Відтак, службове розслідування, у даному випадку, призначено за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру, правомірно, за наявності на те підстави та у термін, що визначений ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Щодо доводів позивача з посиланням на те, що з 29.01.2024 року по 25.03.2024 року він перебував на стаціонарному (амбулаторному) лікуванні., протягом перебування на лікарняному про необхідність або можливість надання пояснень йому не повідомлялось, суд зазначає наступне.
23.02.2024 року складено акт №50/2-244 про відмову надати пояснення, згідно якого ОСОБА_1 викликаний уповноваженою особою у визначеному статтею 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України порядку (лист-виклик від 20.02.2024 №50/2-228), 23.02.2024 для надання пояснень з приводу можливого порушення службової дисципліни до ГУ НП не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття.
Так опитаний в судовому засіданні 04.09.2024р. свідок ОСОБА_7 старший інспектор ВСР УГІ ГУНП член дисциплінарної комісії, повідомив що особисто на номер телефона позивача через меседжер "Вотсап" 21.02.2024р. повідомив про початок службового розслідування та необхідність прибути в управління для надання пояснень по вказаним фактам. ОСОБА_1 не з`явився, після чого було складено акт відмови від надання пояснень. Також повідомив що приблизно у вказаний період особисто бачив ОСОБА_1 в прокуратурі Дніпропетровської області, де додатково повідомив про необхідність надання пояснень. Про факт перебування на лікарняному йому було невідомо, та необхідності з`ясовувати у безпосереднього керівника про місце перебування позивача - потреба відсутня.
Опитаний в якості свідка в судовому засіданні свідок, інспектор СКЗ ДРУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 повідомив, що засобами телефонного зв`язку повідомляв ОСОБА_35 , про необхідність прибуття для ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження, та наказом про звільнення, після відмови останнього був складений акт про відмову.
Положеннями частини десятої статті 15 Дисциплінарного статуту та пункту 7 розділу V Порядку №893 врегульовано, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження та лише на підставі окремого рішення керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. Лише у випадку розгляду справи у відкритому засіданні поліцейський, який притягається до відповідальності, повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. У разі ж розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно ч. 1 ст. 26 Статуту, під час дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Отже у тих випадках, коли рішенням керівника, який призначив службове розслідування, не призначено розгляд дисциплінарною комісією справи у відкритому засіданні, поліцейський може реалізувати право на захист шляхом надання відповідних пояснень з доданими до них документами та матеріали. У поясненнях також може бути заявлено клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи.
За правилами встановленими статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
В силу статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.
З огляду на вищевикладене доводи позивача в цій частині судом оцінюються критично.
Щодо доводів позивача про порушення порядку проведення службового розслідування, варто зазначити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Також суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено обов`язок щодо ознайомлення поліцейського, стосовно якого призначено проводити службове розслідування, з наказом про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.
Разом з цим, матеріалами справи підтверджено факт повідомлення позивача про необхідність надання пояснень, у зв`язку з початком службового розслідування. Отже, доводи позивача щодо порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
Досліджуючи, чи прийняті оскаржувані накази відповідача у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, суд зазначає про таке.
Згідно змісту оскаржуваних наказів, позивача звільнено за порушення службової дисципліни недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_4 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, у складанні висновків про списання до справи матеріалів ЄО за зверненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, з урахуванням наявного дисциплінарного стягнення зауваження, застосованого наказом Дніпровського РУП ГУНП від 08.02.2024 №348.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене не за результатами надходження матеріалів про вчинення поліцейським кримінального правопорушення, а за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції.
За результатами проведеного службового розслідування, комісією встановлені факти інших порушень позивачем службової дисципліни, які не мають відношення до кримінального провадження відносно позивача.
Згідно Послужного списку майора поліції ОСОБА_3 , його за час служби було притягнуто до дисциплінарної відповідальності сім разів: зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 27.05.2021 № 874; зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП №2126 від 09.12.2021; догана, застосована наказом Дніпровського РУП ГУНП від 10.02.2022 № 288; зауваження, застосоване наказом ГУНП від 25.11.2022 №1484к; зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 06.06.2023 №957; догана, застосована наказом Дніпровського РУП ГУНП від18.07.2023 №1200; зауваження, застосоване наказом Дніпровського РУП ГУНП від 08.02.2024 № 348.
Суд звертаючись до практики Верховного Суду зазначає, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку голови НП України, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, в якому йому повідомлено про підозру, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.
Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.
Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З огляду на те, що предметом спору є визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що матеріалами службового розслідування підтверджено факт наявності порушень щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не встановлення причин і умов, які сприяють вчиненню кримінального правопорушення.
Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.
До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов`язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.
Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Згідно з пунктом 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, результати розгляду документів керівництво фіксує в резолюції відповідно до вимог пункту 2.12 цієї Інструкції.

Щодо твердження позивача, що у зверненні ОСОБА_4 був відсутній склад кримінального правопорушення. ОСОБА_5 звернулась з усною заявою, в якій просила знайти осіб, які взяли кредит без її відома, хоча вона ніякого кредиту не брала, варто зазначити, що в силу принципу диспозитивності, суд у даній справі не може здійснювати оцінку правомірності дій позивача під час розгляду заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В даному випадку знайходить своє підтвердження те, що ужитими дисциплінарною комісією ГУ НП заходами 06.02.2024 року матеріали за зверненням ОСОБА_4 була відновлена, вказаний матеріал зареєстровано до ЄО ВП за №3261 та відповідні відомості поліцейськими СВ ВП внесено до ЄРДР №0000056 за ч.1 ст.190 КК України, а за зверненням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були перереєстровані до ЄО ВП за №3260 та 3259 і за ними організовано проведення додаткової перевірки. Правомірність або протиправність зазначених дій працівників ГУ НП не є предметом дослідження у даній справі.

Натомість, доводи позивача щодо відсутності порушень п.11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, в межах даної справи належними доказами, не підтверджені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дисциплінарною комісією в ході службового розслідування підтверджено порушення позивачем визначеного Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, Присягою працівника поліції, Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, Порядком ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, Інструкцією з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, Інструкцією з організації контролю за виконанням документів у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 13.06.2016 № 503 порядку розгляду звернень, а також інформування керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень та вжиття відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, а також порушення порядку попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки таких матеріалів.

Допущені позивачем порушення усунуто в порядку перевірки та контролю шляхом перереєстрації матеріалів єдиного обліку та проведення по ним повноцінної перевірки.

Також суд зауважує, що оскільки прийняті рішення за результатом усунення встановлених в ході службового розслідування порушень, як то повторне списання матеріалів єдиного обліку до справи або закриття кримінального провадження, не нівелює фактів встановлення таких порушень, з огляду на те, що згідно наявних в матеріалах службового розслідування доказів такі рішення прийнято після проведення об`єктивної і всебічної перевірки таких матеріалів з метою усунення таких порушень.

Суд також наголошує, що однією з підстав для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника Національної поліції України.

Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Позивачем 13.11.2015 складено присягу працівника Національно поліції України, згідно якої останній усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському родові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права та свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Крім того, 31.01.2018, 04.11.2019 позивач ознайомився з памяткою-ознайомленням поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме з вимогами Законів України "Про Національну поліцію", Кримінального кодексу України, КУпАП та Закону України "Про запобігання корупції".

24.11.2020 позивач ознайомився з Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Згідно вказаних правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі тощо.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.

Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 «в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень».

Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 26.01.2021 у справі №2140/1342/18. Верховний Суд у цій справі відхилив висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження до ухвалення вироку у справі не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції, оскільки, як встановлено судами у цій справі та підтверджено матеріалами справи, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям позивача в контексті дотримання ним присяги поліцейського, виходячи з повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також порушення службової дисципліни та належної організації роботи поліцейського (зокрема щодо невжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та не викриття причини і умов, які сприяють їх вчиненню, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам).

При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні кримінальних правопорушень, а вплив даних подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні даних дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Аналізуючи висновок службового розслідування, суд наголошує на тому, що встановлені дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення виключно для прийняття дисциплінарним органом рішень у межах його компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. У дисциплінарному провадженні діє принцип автономності, відповідно до якого дисциплінарне провадження розглядається незалежно від розгляду кримінального провадження.

Під час розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарний орган самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах дисциплінарної справи доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку й ухвалює рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 серпня 2022 р. № 120/8381/20-а, від 25 червня 2020 р. у справі № 2240/2329/18, від 29 жовтня 2018 р. у справі №826/17433/16, від 3 квітня 2019 р. у справі № 816/1218/16, від 20 березня 2019 р. у справі № 804/676/18, від 07 серпня 2019 р. у справі № 540/2057/18, від 16 серпня 2019 р. у справі № 804/2146/18, від 22 листопада 2019 р. у справі № 826/6107/18, від 22 січня 2020 р. у справі № 160/1750/19, від 25 червня 2020 р. у справі № 2240/2329/18.

Також суд не приймає доводи позивача, що під час службового розслідування відповідач фактично оцінював докази в рамках кримінального провадження, адже, рішення про захід впливу у вигляді звільнення вжито до позивача за дії, що виразились у скоєнні проступку, що підриває авторитет поліції і її працівників в очах громадськості, порушення етики поведінки поліцейського, чим допущено порушення службової дисципліни. Тобто, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи. Наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Отже, твердження позивача стосовно того, що підставою для звільнення з поліції був лише факт повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає помилковими, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000143 від 12.05.2022 (частини 1, 2, 3 статті 255, частина 3 статті 307, частина 2 статті 317, частина 1 статті 263 ККУ країни)

Крім того, суд звертає увагу, що в даному випадку позивача звільнено зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію України» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а не за пунктом 10 частини 1 даної статті - у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 у справі № 2140/1342/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосування певного виду дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів рішення (постанова Верховного Суду від 8.01.2022 у справі № 580/74/19).

Встановлені судом у даній справі обставини, та досліджені судом докази свідчать, що обраний ОСОБА_1 вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, ступеню вини позивача, та обставинам, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ставлення позивача до служби.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, правомірність яких відповідачем доведена, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги в частині поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку є похідними від позовних вимог про визнання наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними, в їх задоволенні також слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька, 20-А, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 16 жовтня 2024 року.

Суддя Н.В. Турлакова