Справа № 160/21517/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати дії старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зелінської О.В. неправомірними та призупинити виконавче провадження № 75597751 до моменту розгляду справи судом апеляційної інстанції;
- зобов`язати старшого державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зелінську О.В. скасувати Постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 75597751.
Ухвалою від 03.10.2024 розгляд справи відкладено на 15.10.2024 у зв`язку із неявкою представників сторін у судове засідання та невиконанням відповідачем вимог суду щодо надання витребуваних документів.
В судове засідання 15.10.2024 представники сторін не з`явились, були належним чином повідомленні про дату та час судового розгляду справи.
Від третьої особи 14.10.2024 надійшли пояснення, в яких управління просило розглянути справу за їх відсутністю.
Враховуючи, що явку сторін судом обов`язковою не визнано, судом вирішено розглянути дану справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
Позивач оскаржив вказане рішення до суду апеляційної інстанції.
Як зазначає позивач, 09.07.2024 апеляційна скарга направлена до відповідача у справі - Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області поштовим зв`язком, про що позивачем додано до позову розрахунковий документ ПАТ «Укрпошти» від 09.07.2024.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 апеляційну скаргу ТОВ «Софілайт-центр» залишено без руху з метою витребування матеріалів справи із суду першої інстанції.
24.07.2024 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зелінською О.В. відкрито виконавче провадження № 75597751 з виконання постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 26.03.2024 року за № 11 щодо стягнення з ТОВ «Софілайт-центр» штрафу у розмірі 170000,00 грн.
Також 24.07.2024 державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зелінською О.В. в рамках виконавчого провадження № 75597751 винесено постанову про арешт коштів ТОВ «Софілайт-центр».
Вказані обставини, на думку позивача свідчать про передчасне звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 26.03.2024 року за № 11 щодо стягнення з ТОВ «Софілайт-центр» штрафу у розмірі 170000,00 грн та відповідно, про протиправність накладеного на кошти ТОВ «Софілайт-центр» арешту у межах виконавчого провадження № 75597751.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, за ч.1 ст. 1 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1 ст. 12 Закону України №1404-VIII).
Судом встановлено, що відносно позивача Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято постанову про накладення штрафу від 26.03.2024 №11 за порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Відповідно до статті 36 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», рішення, приписи, дії чи бездіяльність органів ринкового нагляду або їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до абз. 12 частини 7 статті 44 вказаного закону, суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.
Згідно частин 5-7 статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», суб`єкт господарювання зобов`язаний сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Рішення про накладення штрафу у справах про порушення, передбачені цим Законом, може бути оскаржено до суду відповідно до закону.
Сплата штрафу не звільняє виробника або розповсюджувача від відповідальності за шкоду, заподіяну споживачам (користувачам) продукції.
Порядок прийняття рішень про накладення штрафів визначається Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Отже, зазначеними нормами законодавства визначено право суб`єкта господарювання оскаржити постанову про накладення штрафу до суду. В разі її оскарження до суду, штраф підлягає сплаті після прийняття судом відповідного рішення.
За п.2 частиною 1 ст.26 Закону України №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України №1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Відповідно до вимог статті 38 Закону України №1404-VIII, виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Із змісту наведених норм вбачається, що відкриттю виконавчого провадження з виконання постанови інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами не перешкоджають обставини щодо оскарження таких рішень в судовому порядку шляхом подання апеляційної скарги. При цьому, за умови прийняття такої апеляційної скарги до розгляду та з урахуванням виконання сторонами свого обов`язку щодо повідомлення державного виконавця про підстави зупинення виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний зупинити виконавчі дії.
Щодо позовних вимог про протиправність постанови державного виконавця про арешт коштів, суд зазначає таке.
Приписами частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
З матеріалів справи встановлено, що постанову про накладення арешту на кошти ТОВ «Софілайт-центр» винесено державним виконавцем у день відкриття виконавчого провадження 24.07.2024.
При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про обізнаність державного виконавця про наявність підстав для зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №75597751.
Однак, згідно вимог Закону України №2735, у суб`єкта господарювання обов`язок щодо сплати штрафу за постановою органу державного нагляду виникає після прийняття судом рішення щодо оскарження такої постанови.
Тобто, з урахуванням обставин даної справи, станом на час відкриття виконавчого провадження 24.07.2024, у позивача не виникло підстав для сплати штрафу, відповідно, арешт накладений з метою забезпечення реального виконання рішення, є протиправним.
Отже, з 25.09.2024 у суб`єкта господарювання виник обов`язок щодо сплати штрафу на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області від 26.03.2024 №11.
Тобто, станом на час прийняття даного рішення скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 24.07.2024 призведе до ускладнення виконання правомірної та законної постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області від 26.03.2024 №11 та відповідно стягнення з позивача штрафу за цією постановою.
Таким чином, встановлені, станом на час прийняття даного рішення, обставини цієї справи, свідчать про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 272, 287, 295 КАС України суд, -
Відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, згідно зі статтею 297 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 15.10.2024 року.

Суддя Н.Є. Калугіна