Справа № 120/10806/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 жовтня 2024 р. Справа № 120/10806/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гринькова Євгенія Віталійовича до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гринькова Євгенія Віталійовича до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

13.09.2024 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № ВП 25701552, відкритому згідно постанови виданої Головним державним виконавцем Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жуковою Ю.С., щодо примусового виконання постанови № ПШ036511 від 03.04.2024 року, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративний справі №120/10806/24.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник зазначає, що постановою головного державного виконавця Ямпільського ввідділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жуковою Ю.С. відкрито виконавче провадження №75701552 з примусового виконання постанови №ПШ036511 від 03.04.2024 року.

При цьому, вказує, що на даний час державним виконавцем здійснено ряд заходів щодо примусового виконання оскаржуваної постанови та уже стягнуто певну суму коштів. Крім того, державний виконавець має можливість в порядку частини 2 статті 56 Закону України "Про виконавцем провадження" накласти арешт на рахунки позивача, що може негативно вплинути на матеріальний стан позивача, її здатність забезпечувати усі свої побутові потреби.

Розгляд даної заяви здійснюється 15 жовтня 2024 року, виходячи із терміну перебування судді у щорічній відпустці (з 09.09.2024 року по 14.10.2024 року), тобто на наступний день після завершення відпустки.

Розглядаючи заяву та вирішуючи питання про необхідність забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Положеннями частини 1 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що її незадоволення призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Так, положення статті 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є заява сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з заявою про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, представник позивача зазначає, що на даний час державним виконавцем здійснено ряд заходів щодо примусового виконання оскаржуваної постанови та уже стягнуто певну суму коштів.

Втім, доказів стягнення коштів з рахунків позивача щодо примусового виконання оскаржуваної постанови представником позивача не надано.

Крім того, представник позивача вказав, що державний виконавець має можливість в порядку частини 2 статті 56 Закону України "Про виконавцем провадження" накласти арешт на рахунки позивача.

Разом із тим, вказані посилання ґрунтуються виключно на його власних припущеннях щодо можливого накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 .

При цьому, сам лише факт відкриття виконавчого провадження, жодним чином не може свідчити про те, що арешт на банківські рахунки ОСОБА_1 буде накладений до вирішення справи №120/10806/24.

До того ж, сам лише факт оскарження позивачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ036511 від 03.04.2024 року в судовому порядку та відкриття Вінницьким окружним адміністративним судом провадження у справі №120/10806/24 за його позовом, на думку суду, не може свідчити про очевидну протиправність такої постанови.

Одночасно, слід зазначити, що розгляд заяви про забезпечення позову співпав із днем вирішення спору по суті. Тому при розгляді та вирішенні заяви враховано, що рішенням суду у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З огляду на вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що подана представником позивача заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Свентух Віталій Михайлович