Справа № 292/1046/24
Суддя: Лотуга В. Ф.
Дата ухвалення: 2024-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1046/24
Номер провадження 2-а/292/7/24
У Х В А Л А

16 жовтня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачука Володимира Васильовича про відвід судді Лотуги В.Ф. в адміністративній справі за позовом представника позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Червоноармійським районним судом Житомирської області під головування судді Лотуги В.Ф. розглядається справа за адміністративним позовом представника позивача Ткачука В.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 21.06.2024 № 6/113 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Наступне судове засідання по справі призначено на 10 год. 00 хв. 17 жовтня 2024 року.

16.10.2024 до суду надійшла письмова заява представника позивача про відвід судді. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що в даній справі 23.09.2024 уже подавалась заява про відвід судді Лотуги В.Ф., адже суддя діє упереджено, не об"єктивно, існує обґрунтоване, документальне підтвердження та сумніви щодо незалежності в чесності суду. Як зазначалося раніше (в першій заяві про відвід судді), суддя своєю поведінкою показує, що він на стороні відповідача. Розглядаючи одночасно справу №292/1045/24 та справу №292/1046/24, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, суддя Лотуга В.Ф. повинен був об`єднати справи в одне провадження. Суддя Лотуга В.Ф. заінтересований в результаті розгляду справи №292/1046/24 та прийняти аналогічне рішення прийняте ним же по справі №292/1045/24. Надаючи привілеї та поради відповідачу, час для подачі документів по справі, приймаючи очевидно недопустимі докази, суддею Лотугою В.Ф. порушено забезпечення швидкого та ефективного розгляду справи, а також допущено порушення розумних строків. Продовження строку виконання ухвали суду відповідачем до 16.09.2024 з ініціативи судді Лотуги В.Ф. , не підтверджується матеріалами справи, задоволено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В сукупності усіх обставин, вважає, що суддя не встановивши належним чином правосуб`єктність та процесуальну дієздатність відповідача та його представника, порушив встановлені строки розгляду справи, декілька разів спонукаючи та продовжуючи всупереч вимогам КАС України, відповідачу строки подачі документів, та задовольняючи його клопотання, які подані з порушенням процесуальних строків, діє упереджено та на стороні ІНФОРМАЦІЯ_1 , створюючи умови для переваги відповідача у судовому процесі, з метою прийняття рішення на його користь, порушуючи засади (принципи) адміністративного судочинства, а відтак є усі підстави для відводу судді. Просить визначити суддю, який буде розглядати дане клопотання, задовольнити клопотання про відвід судді Лотуги В.Ф. та передати справу на повторний автоматизований розподіл.

Розглянувши вказану заяву про відвід, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.40 КАС України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що заява про відвід подана представником 16.10.2024, а наступне судове засідання по справі призначено на 17.10.2024, тобто менш ніж за три дні до засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Статтею 36 КАС України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено відвід судді.

Відповідно до ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід має бути вмотивованим.

У частині 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Зокрема, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення ЄСПЛ по справі Веттштайн проти Швейцарії та у п.50 рішення ЄСПЛ по справі Білуха проти України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У свою чергу, Верховним Судом в ухвалі від 01.11.2019 у справі №826/2831/18 зауважено, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя-ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі Мироненко і Мартенко проти України, заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі Олександр Волков проти України, заява №21722/11).

Таким чином, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

При цьому, прийняття суддею процесуальних рішень, передбачених КАС України, під час розгляду справи, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість судді.

Згідно ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стосовно доводів позивача на порушення розумних строків розгляду справи, не погодження з прийнятими рішеннями та не перевірки повноважень відповідача необхідно зазначити наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Приписи вищенаведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у ч.1 ст.44 КАС України, якою регламентовано, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Так, 19.08.2024 до Червоноармійського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява представника позивача, за якою ухвалою від 20.08.2024 поновлено пропущений з поважних причин встановлений законом процесуальний строк звернення до суду позивачу, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 11 год. 30 хв. 29.08.2024.

Також прийнято рішення про задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів у відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 11 год. 30 хв. 29.08.2024 не з"явився, будь-яких заяв, клопотань від нього до суду не надходило.

29.08.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою представника відповідача та ненадання на виконання ухвали суду витребуваних документів, а тому розгляд справи відкладено на 12 год. 00 хв. 16.09.2024 та продовжено відповідачу строк подання витребуваних ухвалою суду документів до вказаної дати.

При цьому, суд діяв відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, згідно якої встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

16.09.2024 судове засідання не відбулося та за клопотанням представника позивача було відкладено на 11 год. 00 хв. 03.10.2024.

03.10.2024 розгляду справи по суті не було та за клопотанням представника позивача відкладено на 10 год. 00 хв. 17.10.2024, оскільки представник позивача не встиг ознайомитися із запереченнями наданими представником відповідача 03.10.2024, а тому питання щодо прийняття судом поданих відповідачем документів не вирішувалось, правосуб`єктність та процесуальна дієздатність відповідача не перевірялась.

Також, надуманими є доводи представника позивача про відсутність документів, які підтверджують повноваження представника відповідача, оскільки відповідні документи надані до клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції і перевірені судом.

Доводи представника позивача про те, що розглядаючи одночасно справу №292/1045/24 та справу №292/1046/24, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, суддя Лотуга В.Ф. повинен був об"єднати справи в одне провадження, не заслуговують на увагу.

Об`єднання і роз`єднання позовів передбачено ст.172 КАС України, а не як зазначає представник позивача ст.36 КУпАП.

Згідно ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Як вказано в даній статті суд може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за наявності для цього передбачених законом підстав. Прийняття такого рішення є правом суду, а не обов"язком.

Позивачем та його представником до суду не подавались та в судовому засіданні не заявлялися клопотання про об`єднання в одне провадження справ №292/1045/24 та №292/1046/24.

Крім того, з урахуванням положень ч.1 ст. 172 КАС України, у суду були відсутні підстави для об`єднання справ в одне провадження.

Також, представник позивача у заяві про відвід судді зазначає, що суддя Лотуга В.Ф. заінтересований в результаті розгляду даної справи та прийняти аналогічне рішення як по справі №292/1045/24, однак відповідних доказів не наводить та до суду не подає.

Доводи представника позивача зводяться то того, що він не погоджується з уже прийнятим судом рішенням у іншій справі.

Незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності, оскільки незгода сторони з прийнятим рішенням суду не може бути підставою для відводу.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Враховуючи необґрунтованість підстав для відводу, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого відводу, у зв`язку з чим у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачука В.В. про відвід судді Лотуги В.Ф. слід відмовити.

Крім того, суд з урахуванням викладених у заяві обґрунтувань вважає, що представник позивача зловживає своїми процесуальним правами заявляючи вдруге завідомо безпідставний відвід головуючому судді з питань, які ще судом не розглядались і рішення по яких суд у даній справі не приймав.

Про безпідставність відводу також свідчить і те, що підстави які викладені представником позивача про відвід головуючому судді у заяві від 16.10.2024, вже були предметом розгляду його аналогічної заяви від 23.09.2024 про відвід судді у даній справі, за результатами якої іншим суддею, у її задоволенні відмовлено.

Керуючись ст.ст.241-143 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачука Володимира Васильовича про відвід судді Лотуги В.Ф. в адміністративній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ткачука Володимира Васильовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Лотуга