Справа № 360/876/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

14 жовтня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/876/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року прийнято до розгляду справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду розглянути після надходження відзиву на позов та пенсійної справи позивача.

30 серпня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов відзив на позовну заяву та матеріали пенсійної справи.

Розглянув клопотання про поновлення строку звернення до суду, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Поняття процесуальних строків визначено статтею 118 КАС України.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та власно зазначено представником позивача, предметом спору у справі є незгода позивача щодо не виплати пенсія за наступні періоди: з 07.10.2009 по 27.02.2012; з 01.08.2014 по 28.03.2016, та з 01.06.2021.

Судом встановлено, що 28 серпня 2012 року позивачі (Позивачка та ОСОБА_3 ) звернулися до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Слов`яносербському районі Луганської області, посилаючись на ту обставину, що вони є пенсіонерами за віком та отримували на території України пенсію. Проте, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, виплата пенсії їм з 01.05.2003 була припинена. 01.08.2012 позивачі, вважаючи припинення пенсії неправомірним, звернулися до УПФУ в Слов`яносербському районі з заявою про поновлення виплати пенсії, проте в поновленні виплати пенсії їм було відмовлено. Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 визнано неконституційними п.2 ч.1 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону № 1058, якими передбачено припинення виплати пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за межі України.

Позивачі, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, просили:

- визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду в частині розгляду та задоволення позовних вимог про відновлення пенсії за період з 07.10.2009 по 20.02.2012;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в поновленні виплати пенсії за віком з 07.10.2009;

- зобов`язати відповідача поновити та виплачувати позивачам пенсію за віком та інші пенсійні надбавки, на підставах, визначених пенсійним законодавством починаючи з 07.10.2009 з урахуванням індексу інфляції на розрахункові рахунки № ( ОСОБА_2 ) та № ( ОСОБА_3 ) у Слов`яносербському відділенні Приватбанку;

- допустити негайне виконання постанови суду; покласти обов`язок по забезпеченню виконання рішення на начальника УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області; зобов`язати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення.

В остаточній редакції зміненої позовної заяви представник позивача просила:

- стягнути з відповідача на користь позивачів заподіяну матеріальну шкоду, яка складає суму несплаченої та проіндексованої пенсії за період з 01.05.2003 по 31.01.2012 в розмірі 150150 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в поновленні виплати позивачам пенсії за віком з 01.02.2012;

- зобов`язати відповідача поновити та виплачувати позивачам з 01.02.2012 пенсію за віком та інші пенсійні надбавки, на підставах, визначених пенсійним законодавством, як непрацюючим громадянам, включаючи підвищення в розмірі надбавки, встановленої для дітей війни, на підставі наявних в пенсійних справах та з урахуванням додатково доданих документів (про трудовий стаж, який не врахований в пенсійній справі, після призначення справи), що впливають на розмір пенсії з урахуванням індексу інфляції на розрахункові рахунки № ( ОСОБА_2 ) та № ( ОСОБА_3 ) у Слов`яносербському відділенні Приватбанку;

- допустити негайне виконання постанови суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом одноразового стягнення всієї суми боргу, починаючи з 01.05.2003 по день винесення судового рішення;

- покласти обов`язок по забезпеченню виконання рішення на начальника УПФУ в Слов`яносербському районі Луганської області; зобов`язати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Слов`яносербського районного суду Луганської області від 01.11.2012 у справі № 2-а-72/12 позовні вимоги Позивачки та ОСОБА_3 задоволені частково.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Слов`яносербському районі Луганської області в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Слов`яносербському районі Луганської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсію за віком на підставах, визначених пенсійним законодавством, починаючи з 28 лютого 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Тобто, звертаючись до суду з позовом у серпні 2012 року позивачка була обізнана про припинення виплати пенсії починаючи з 07.10.2009.

Також судом встановлено, що 29.09.2016 Позивачка звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, в якому просила визнати незаконними дії УПФУ в Новоайдарському районі та зобов`язати УПФУ в Новоайдарському районі поставити їх на пенсійний облік за матеріалами електронних пенсійних справ, здійснювати виплату пенсій за віком, з урахуванням доплат та надбавок, включаючи надбавку дітям війни.

Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 17 листопада 2016 року у справі № 419/2836/16-а у задоволені позовних вимог відмолено.

Переглядаючи в апеляційному порядку Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 17 листопада 2016 року у справі № 419/2836/16-а задовольнив частково.

Постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 17 листопада 2016 року у справі № 419/2836/16-а скасував.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 01.08.2014 по 28.03 2016 - залишено без розгляду.

До зазначених висновків суд апеляційної інстанції дійшов з огляду на те, що з позовом до суду позивач звернувся 29.09.2016 року, хоча ставить питання про порушення його прав з моменту припинення пенсійних виплат, а саме з 01.08.2014 року, застосував ст. 99 КАС України (в редакції КАС України, що діяла на час розгляду справи), яка встановлювала строки звернення до суду.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 17 листопада 2016 року у справі № 419/2836/16-а задоволено частково.

Постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 17 листопада 2016 року у справі № 419/2836/16-а скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області поставити ОСОБА_2 на пенсійний облік, здійснювати виплату пенсій за віком, з урахуванням доплат та надбавок, починаючи з 29.03.2016.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині призначення та виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

В решті у задоволенні позовних вимог відмовлено.

За матеріалами справи 08 лютого 2015 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії з 01.08.2014 на відповідний рахунок.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 09.09.2016 № 7598/09 повідомило позивача про те, що виплата пенсії здійснювалась на підставі рішення суду. Дата останнього нарахування липень 2014 року.

Позивач звернувся із заявою від 31.01.2017 до Управління пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про виплату пенсії.

При зверненні до суду представник позивача надав копію заяви позивача від 15.01.2022 про виплату пенсії починаючи з 01.07.2021, однак з даного документа не можливо встановити яким органом отримано дану заяву, а також не надано доказів направлення вказаної заяви до відповідача суду не надано.

Отже, судами вирішувалось право позивача на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 27.02.2012 та з 01.08.2014 по 28.03.2016.

Таким чином, матеріали справи вказують на обізнаність позивача про порушення своїх прав щодо не нарахування та не виплати пенсії за віком за спірні періоди ще починаючи з 2012 року.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню принципу юридичної визначеності у спірних правовідносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

На думку суду, не можна вважати порушенням правової визначеності як елемента принципу верховенства права факт зміни судової практики, в тому числі застосування норм про скорочення строків звернення до суду, у разі забезпечення особі можливості доступу до суду впродовж розумного строку, який є об`єктивно достатнім для реалізації цього права.

Суд зазначає, що при розв`язання питання поновлення строку звернення з позовом суттєве значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

З моменту виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду зміни щодо установленого строку звернення з позовом у даних правовідносинах не змінився та становить шість місяців з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Виключенням є випадки установлені статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), якою установлено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Крім того, суд зазначає, що норми, які встановлюють строки звернення до суду з адміністративним позовом громадянами України, які проживають, як за кордоном так і на території країни підлягають однаковому застосуванню, що забезпечить рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та виключить будь-яку відмінність, обмеження або перевага у реалізації своїх прав та свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд вважає не обґрунтованим посилання представника ОСОБА_1 на правову позицію висловлену в постанові Верховного Суду від 20.07.2023 у справі № 420/8355/22, оскільки дане судове рішення стосується інших правовідносин.

Суд зазначає, що у справах № 2-а-72/12 та № 419/2836/16-а позивач оскаржував протиправну бездіяльність (дії) органів Пенсійного фонду України щодо не виплати пенсії у періоди з 07.10.2009 до 27.02.2012 та з 01.08.2014 до 28.03.2016, та судовими рішеннями позовні вимоги в цій частині визнано необгрунтованити або залишено без розгляду через пропуск строку. Судові рішення не оскаржені позивачем, доказів такого оскарження не надано.

При цьому, позивач в черговий раз у цій справі оскаржує бездіяльність відповідача, який є публічним правонаступником відповідачів у вказаних вище справах щодо не виплати пенсії за період з 07.10.2009 до 27.02.2012 та з 01.08.2014 до 28.03.2016.

Отже, спір з виплати пенсії з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів з 07.10.2009 був предметом розгляду в адміністративній справі № 2-а-72/12 та № 419/2836/16-а, рішення у яких набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 08.04.2021 по справі № 520/14220/19 зазначив, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив відновити виплату пенсії з 07.10.2009 до 27.02.2012 та з 01.08.2014 до 28.03.2016 та з 01.06.2021, а з цим позовом звернувся лише 31.07.2024, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду в частині позовних вимог за період з 07.10.2009 по 27.02.2012 та з 01.08.2014 до 28.03.2016, у зв`язку з чим наведенні причини пропуску строку до суду визнаються судом не поважними, тому заява в цій частині не підлягає задоволенню.

В той же час відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про причини припинення виплати пенсії з 01.06.2021.

А тому суд ураховуючи вимоги ст. 122 КАС України дійшов висновку про відсутність піславт вважати порушеним позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача відновити та виплатити позивачу пенсію за віком, з усіма складовими пенсійних виплат, з 01.06.2021, перерахунку та індексацію пенсії, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючого пенсіонера та дитини війни, на підставі документів тих, хто перебуває у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості по пенсії з урахуванням перерахунку та індексації, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок на АТ "Ощадбанк" (Дніпровська філія).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Отже, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві не зазначені підстави пропуску звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, приписи частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, позовні вимоги в частині періодів з 07.10.2009 по 27.02.2012 та з 01.08.2014 до 28.03.2016 підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 240, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду задовольнити частково.

Позовну заяву Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відновлення та виплати позивачу пенсії за віком, починаючи з 07.10.2009 по 27.02.2012 та з 01.08.2014 по 28.03.2016, із компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії; дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії з 28.02.2012 по теперішній час у невстановленому законом розмірі, із встановленням особливостей: "Не підлягає місцевим перерахункам, призначено за рішенням суду у твердому розмірі", без проведення перерахунків та індексації пенсії; зобов`язання відповідача відновити та виплатити позивачу пенсію за віком, з усіма складовими пенсійних виплат, за період з 07.10.2009 до 27.02.2012, з 01.08.2014 по 28.03.2016, з одночасним проведенням на загальних підставах з 07.10.2009 до 31.05.2021, перерахунку та індексацію пенсії, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючого пенсіонера та дитини війни, на підставі документів тих, хто перебуває у пенсійній справі, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості по пенсії з урахуванням перерахунку та індексації, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок на АТ "Ощадбанк" (Дніпровська філія) - залишити без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Ірметова