Справа № 646/3459/24
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3459/24
№ провадження 2-а/646/38/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шиховцової А.О.,

при секретарі судового засідання Святолуцької К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 в особі представника Попкова Павла Олександровича до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції , третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержант поліції Колісник В.В., про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

за участю: представника позивача - адвоката Кулібаби О.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів),

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України - сержант поліції Колісник В.В., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №1711321 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.03.2024.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 21.03.2024 приблизно о 14:30 позивач їхав на транспортному засобі марки «HONDA» моделі «PILOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобільною дорогою «Київ-Харків-Довжанський М03». На вимогу інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержанта поліції Колісника В.В. позивач зупинив транспортний засіб. Інспектор Колісник В.В. повідомив позивачу, що він рухався в межах міста Решетилівка Полтавської області зі швидкістю 83 км/год, що є перевищенням встановленої обмеженої швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год. Інспектор також зазначив, що вимірювання швидкості здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача руху транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 ТС 000776. Надалі, інспектор Колісник В.В. формально здійснивши розгляд справи, проігнорувавши твердження позивача про те, що фіксація швидкості руху транспортного засобу здійснювалася неналежним чином - «з руки», виніс постанову серії ЕНА №1711321 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.03.2024. Позивач вважає постанову ЕНА №1711321 необґрунтованою та незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Представник позивача зазначив, що м. Решетилівка Полтавської області своєю північною частиною прилягає до автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський М03». При цьому лише малий відрізок зазначеної дороги, починаючи з повороту з автомобільної дороги М03 на автомобільну дорогу Т1718, який є меншим ніж 600 м є територією м. Решетилівка Полтавської області. Інша частина дороги М03 знаходиться поза межами населеного пункту. В постанові ЕНА №1711321 зазначено лише про те, що правопорушення вчинено на «а/д Київ-Харків-Довжанський М03, 306 км», але незрозуміло чи є цей км територією м. Решетилівка Полтавської області. Також, на зазначеному відрізку дороги були відсутні будь-які знаки чи іншим чином розміщена інформація про змонтований/розміщений технічний засіб, яким інспектор здійснює фіксацію руху транспортного засобу позивача. Крім цього, інспектор патрульної поліції фіксував швидкість руху транспортного засобу позивача з рук, що є порушенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та могло призвести до неправильного вимірювання швидкості руху. Отже, інформація, отримана за допомогою лазерного вимірювача руху транспортних засобів TRUCAM LTI 20/20 ТС 000776 не може бути допустимим доказом.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержанта поліції Колісник В. В., про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2024 ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 у справі № 646/3459/24 скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2024 справу передано судді Шиховцовій А.О.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2024 справу прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

30.08.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому представник просила заперечила проти позовних вимог через їх безпідставність та необґрунтованість, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. де позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити. Представник відповідача послалась на те, що 21.03.2024 о 14 год. 26 хв. год під час несення служби на 306 км автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський (м.Решетилівка) за допомогою вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000776) було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом «HONDA» моделі «PILOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 83 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного на 74 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, про що інспектором УПП Полтавській області було винесено постанову ЕНА №1711321 від 21.03.2024. Щодо правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 представником відповідача зазначено, що даний пристрій здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи для зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29824, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 11.12.2023 та чинного до 11.12.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC000776 є придатним до застосування на момент фіксації порушення. Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук. Вказано, що помилковим є твердження позивача про те, що в силу приписів статті 40 Закону України «Про національну поліцію», відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювання техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма не виключає можливості використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними. Представник відповідача зазначила, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Позивач відповідно до статті 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Вказано, що порушення ПДР позивачем вчинено в межах дії дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху» в м. Решетилівка. Зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, усі обов`язкові реквізити заповнені, всі графи постанови чітко заповнені, у постанові чітко описане допущене правопорушення. Беручи до уваги те, що позивач, дійсно, порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

13.09.2024 від представника позивача - адвоката Кулібаби О.О. надійшла через підсистему "Електронний суд" відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача зазначив, що доводи, наведені представником відповідача у відзиві є неналежними та недостатніми. У відповідь на адвокатський запит Решетилівська міська рада зазначила, що відповідно до затвердженого генерального плану м. Решетилівка автомобільна дорога М03 «Київ-Харків-Довжанський» в межі міста Решетилівка не входить. Оскаржувана постанова не містить докази місцезнаходження дорожнього знаку «5.49» «Населений пункт» та зони його дії. Постанова не містить жодних доказів того, що транспортний засіб позивача рухався саме у межах населеного пункту. Представник позивача зазначив, що навіть якщо на 304 км +950 автомобільної дороги М03 «Київ-Харків-Довжанський» встановлений дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту», його приписи не поширювалися на позивача, оскільки частина цієї дороги фактично не є "початком населеного пункту" м. Решетилівка Полтавської області.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник УПП в Полтавській області у судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву на позовну заяву представник відповідача просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержант поліції Колісник В.В. у судове засідання не з`явився, був повідомлення про дату, час та місце судового засідання своєчасно та належним чином, правом на подачу письмових пояснень щодо позову не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя дійшов таких висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою поліцейського серії ЕНА №1711321 від 21.03.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 21.03.2024 приблизно о 14:30 год., керуючи транспортним засобом «HONDA PILOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах м. Решетилівка рухався зі швидкістю 83 км/год, при цьому перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC000776, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як визначено пунктами 8.1 - 8.2-1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у ході розгляду даної справи необхідно встановити чи здійснювався позивачем рух на транспортному засобі зі швидкістю, що перевищує більш як на двадцять кілометрів на годину та саме в межах населеного пункту.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що лише фіксація вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Матеріалами справи підтверджено, що швидкість транспортного засобу «HONDA» моделі «PILOT», реєстраційний номер НОМЕР_1 зафіксовано на лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 ТС 000776.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходів до зупинки порушника.

Правильність реалізації у приладі Trucam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Таким чином, достовірність інформації про порушення Правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam.

Відповідно до пункту 8.2-1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Аналогічні положення закріплені пункту 10.1.1 ГОСТ - ДСТУ 4100:2014.

Разом з тим, з долучених до відзиву на позовну заяву фотокартки та відеозаписів не можливо встановити наявності дорожного знаку 5.49 (5.45) "Початок населеного пункту", відповідно до вимог п. 8.2-1 ПДР України.

Суддя зазначає, що згідно з ПДР дорожній знак 5.49 позначає - "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Докази наявності знаку 5.49 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР України також передбачений дорожній знак 5.51 - "Початок населеного пункту", який містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Отже, згідно з ПДР знак 5.49 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Таким чином, зона дії знаку 5.49. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.52 "Кінець населеного пункту" (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах).

В матеріалах справи належні та допустимі докази розміщення знаку 5.49 відсутні.

Щодо посилань представника відповідача на листи ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл", якими зазначено про наявність на автомобільній дорозі М-03 "Київ-Харків-Довжанський", населений пункт м. Решетилівка, прив`язка км+ 304+950, 307+200 дорожніх знаків, зокрема 5.49 (5.45), суддя не бере до уваги, оскільки вказані відомості не доводять їх наявність станом на 21.03.2024.

Суддя враховує, що у зв`язку із початком повномасштабного збройного вторгнення військами російської федерації на територію України, по всій території України було закликано населення до демонтажу дорожніх знаків початку та кінця населених пунктів з метою дезорієнтації агресора.

Однак, в межах розгляду даної справи представником відповідача не доведено, чи були відновлені вказані знаки на час здійснення позивачем, вказаного в постанові, адміністративного правопорушення.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вищевикладене у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі спростовує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП.

Щодо позиції сторін щодо застосування вимірювального приладу TRUCAM LTI 20/20 з рук.

Так, за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

При цьому, судом враховано положення ст. 40 Закону № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

З урахуванням зазначеної правової норми, суд дійшов висновку, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

У відзиві на позов представник відповідача не заперечує здійснення фіксації швидкості автомобіля приладом TruCAM з руки з посиланням на те, що такий прилад конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суддя зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону № 580-VIII.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

З урахуванням тієї обставини, що суду відповідачем не надано будь-яких доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, суд приймає в якості належних доводи позивача про імовірну похибку під час здійснення такого вимірювання.

Посилання представника відповідача на те, що стаття 40 Закон України «Про Національну поліцію» допускається можливість використання приладу як із руки, так і з триноги, таким чином, використання із руки є допустимим та не є порушенням, суддя вважає помилковим.

Так, стаття 40 Закон України «Про Національну поліцію» регулює застосування працівниками поліції технічних приладів та технічних засобів.

Отже, твердження відповідача відносно правомірності використання приладу TruCam з рук є помилковим.

Суддя зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону № 580-VIII.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, факт порушення особою вказаних Правил дорожнього руху, в оскаржуваній постанові відповідачем не доведено.

Згідно з ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, оскаржувана постанова від 21.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до частин першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 493,20 грн, а тому оскільки його позов задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області - де працює особа, яка винесла оскаржувану постанову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-79, 245, 246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Попкова Павла Олександровича до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержант поліції Колісник В.В., про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1711321 від 21.03.2024.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користьОСОБА_1 , понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в розмірі 493 (чотириста дев`яносто три) грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Відомості про учасників справи:

позивач -ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача - адвокат Кулібаба Олександр Олександрович, РНОКПП: НОМЕР_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3733 від 24.11.2020, діє на підставі ордеру серії ВІ №1240605 від 30.08.2024;

відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2В;

третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України сержант поліції Колісник Владислав Володимирович, адреса: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2В.

Суддя А.О. Шиховцова