Справа № 463/9588/24
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/9588/24
Провадження №2-а/463/98/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Білоуса Ю.Б.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )

перекладача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) (місцезнаходження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить затримати громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 510 прикордонного знаку, на відстані 100 м від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 10 жовтня 2024 року о 13 год 25 хв був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону.

10.10.2024 року про затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 проінформовано Посольство Республіки Вірменія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , на територію України в`їхав 08.10.2024 року через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне». Також, під час попереднього перебування на території України, відповідач був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії № НОМЕР_3 , видана 14.06.2021 року, орган, що видав 6501.

Оскільки своїми діями даний громадянин порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, внаслідок чого Мостиським районним судом Львівської області 11.10.2024 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

10.10.2024 року НОМЕР_2 прикордонним загоном на адресу Управління Державної міграційної служби у Херсонській області, на виконання вимог абзацу шостого частини першої статті 2 та пунктів 9, 16 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», у відповідності до положень абзацу другого пункту 21 та абзацу другого пункту 22 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, з метою вжиття заходів щодо унеможливлення та припинення випадків зловживань з боку іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, наданим їм законодавством правовим статусом, направлено подання щодо скасування громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозволу на імміграцію, у зв`язку з наявністю підстав, передбачених пунктом 55 частини п`ятої статті 12 Закону України «Про імміграцію» та відповідно посвідки на постійне проживання.

11.10.2024 року Управлінням Державної міграційної служби у Херсонській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та відповідно посвідки на постійне проживання.

11.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України.

Зважаючи на те, що відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, а тому представник позивача вважає, що наявні обгрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки він не бажає повертатись до країни походження чи третьої, Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання, а тому позивач в порядку п.1 ч.1 ст.289 КАС України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом, який просить задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що спроби незаконного перетину державного кордону України не здійснював.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст.246,289 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 510 прикордонного знаку, на відстані 100 м від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого 10 жовтня 2024 року о 13 год 25 хв був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 прикордонного загону.

На підставі протоколу про адміністративне затримання від 10.10.2024 року відповідача поміщено у ПТТ НОМЕР_2 прикордонного загону.

10.10.2024 року про затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 проінформовано Посольство Республіки Вірменія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.

11.10.2024 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень та представлених суду матеріалів встановлено, що в ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , на територію України в`їхав 08.10.2024 року через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне». Також, під час попереднього перебування на території України, відповідач був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії № НОМЕР_3 , видана 14.06.2021 року, орган, що видав 6501.

10.10.2024 року НОМЕР_2 прикордонним загоном на адресу Управління Державної міграційної служби у Херсонській області, на виконання вимог абзацу шостого частини першої статті 2 та пунктів 9, 16 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», у відповідності до положень абзацу другого пункту 21 та абзацу другого пункту 22 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983, з метою вжиття заходів щодо унеможливлення та припинення випадків зловживань з боку іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, наданим їм законодавством правовим статусом, направлено подання щодо скасування громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , дозволу на імміграцію, у зв`язку з наявністю підстав, передбачених пунктом 55 частини п`ятої статті 12 Закону України «Про імміграцію» та відповідно посвідки на постійне проживання.

11.10.2024 року Управлінням Державної міграційної служби у Херсонській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та відповідно посвідки на постійне проживання.

11.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України. Від отримання копії рішення відповідач відмовився в присутності двох свідків, що свідчить проте, що виконувати таке не бажає.

У відповідності до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

З матеріалів адміністративної справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, які стороною відповідача не спростовано, судом вважає обгрунтованими покликання сторони позивача про те, що наявність обгрунтованих підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки він не бажає повертатись до країни походження чи третьої, Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання. Більше того, з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що у відповідача відсутня можливість самостійно виконати рішення від 11.10.2024 року про примусове видворення за межі території України у зв`язку із відсутністю коштів, неволодіння українською мовою та відсутністю родичів на території України, які б могли надати допомогу у видворенні за межі України, оскільки про протилежне суд відповідач не повідомляв.

Крім того, представлені позивачем документи свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено,

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,289,295,297 КАС України, ст.1,3,9Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ухвалив:

Позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) (місцезнаходження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з моменту проголошення рішення суду о 18 год. 20 хв. 11.10.2024 року до 18 год. 20 хв. 11.04.2025 року.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.11 ст.289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Рішення суду у відповідності до ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 11 жовтня 2024 року.

Суддя: Білоус Ю. Б.