Справа № 280/2250/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2250/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Чернова Ж.М.) в адміністративній справі №280/2250/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті від позивача декларації про відмову від іноземного громадянства від 25.01.2024; зобов`язання відповідача прийняти від позивача декларацію про відмову від іноземного громадянства від 25.01.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є уродженкою с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області та громадянкою РФ. Згідно рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 06.03.2020 позивач набула громадянства України з 06.03.2020 на підставі ч.1 ст. 8 Закону України Про громадянство України. На підставі вищезазначеного рішення позивачу видано тимчасове посвідчення громадянина України №ОТ028646, дата видачі: 10.06.2020, строк дії до 06.03.2022. Подаючи заяву про набуття громадянства України, позивач, будучи громадянкою РФ, зобов`язалась припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати документ про припинення громадянства іншої держави до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України. Кінцевий строк подання позивачем документа про припинення громадянства іншої держави сплив 06.03.2022. В січні 2024 року позивачка звернулась з декларацією про відмову від громадянства РФ до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області. Відповідач повідомив позивача про те, що у неї відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства та відмовив у прийнятті декларації. Позивачка вважає дії відповідача з приводу відмови у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства протиправними, оскільки існують на її переконання поважні причини пропуску строку для подання документів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області з приводу відмови у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 25.01.2024.

Зобов`язано Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 25.01.2024 про відмову від громадянства російської федерації, та прийняти її з урахуванням висновків суду. Здійснено розподіл судових витрат.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача щодо суті спору. Так для оформлення набуття громадянства України разом із іншими необхідними документами позивачем було подано зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації. Подання декларації про відмову від іноземного громадянства взаємопов`язано з наявністю незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства: декларація подається лише в тих випадках, коли існують такі причини. З моменту набуття громадянства до припинення роботи посольства на території України (06.03.2020 - 24.02.2022) пройшло майже повних два роки. За цей проміжок часу позивачем не здійснено виходу з громадянства російської федерації, навіть не подано заяву про вихід. По суті позивачем не обґрунтовано як в заяві до відповідача так і у позові причини нездійснення таких дій. Позивач лише зазначає про початок 24.02.2022 військової агресії рф. Проте з початку припинення роботи посольства рф на території України до кінця строку взятого зобов`язання лишилось 9 днів. При цьому позивач не зазначає, про жодні обставини, перешкоди що завадили їй здійснити вихід протягом цього часу. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про зацікавленість позивача щодо виходу з громадянства рф.

Додатково відповідач надав доповнення в яких вказав, що 20.08.2024 прийнято Закон №3897-ІХ яким в свою чергу внесені зміни Закону України « Про Громадянство України». Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3897-ІХ, який набув чинності 25.08.2024 року, встановлюється, що Громадяни Російської Федерації та громадяни Республіки Білорусь (крім осіб, зазначених у пункті 3 цього розділу), які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України "Про громадянство України" і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив. Тобто, законодавство України передбачило продовження строку виконання взятого на себе зобов`язання для громадян рф, та надано можливість після воєнного стану протягом 12 місяців подати документ про припинення іноземного громадянства, а не декларацію про відмову від такого.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Поштова кореспонденція направлена на адресу позивачки та її представника повернулася до суду з позначкою вузла зв`язку: «за закінченням терміну зберігання».

В силу статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та громадянкою рф.

Згідно рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 06.03.2020 позивач набула громадянства України на підставі частини першої ст. 8 Закону України Про громадянство України.

Громадянку ОСОБА_1 було документовано тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 10.06.2020 терміном дії до 06.03.2022.

Для оформлення набуття громадянства України разом із іншими необхідними документами позивачем було подано зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

В січні 2024 року позивач звернулась з декларацією про відмову від громадянства російської федерації до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Листом УДМС у Запорізькій області від 19.02.2024 позивача повідомлено про те, що оскільки подана нею заява не відповідає порядку подачі документів з питань громадянства, вона розглядається відповідно до Закону України Про звернення громадян. В листі також зазначено, що: … зважаючи на зазначені строки, з моменту прийняття рішення про оформлення набуття Вам громадянства України до припинення роботи консульських установ російської федерації на території України строк становив 1 рік 11 місяців та 20 днів (до кінця дворічного терміну залишалось 10 днів). Оскільки, обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є прийняття клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави від особи у встановлений законодавством іноземної держави строк, просимо Вас повідомити, чи прийнято у Вас відповідне клопотання? Враховуючи зазначене та обставини, викладені у Вашому зверненні відповідно до вимог чинного законодавства з питань громадянства України, у Вас відсутні правові підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства….

Вважаючи причини пропуску встановленого законом строку для припинення іноземного громадянства поважними, а дії відповідача з приводу відмови у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства протиправними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, та враховуючи приписи ст. 9 КАС України, дійшов висновку, що відповідачем при розгляді заяви позивача про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства не було надано оцінку обставинам, зазначеним у зверненні позивача до відповідача при поданні декларації, в тому числі щодо розірвання дипломатичних відносин з рф та відсутності посольств та консульств рф в Україні, а також відсутності у законодавстві України механізму вирішення подібних спірних правовідносин,а отже визнав протиправними дії відповідача з приводу відмови у прийнятті декларації та зобов`язав повторно розглянути подану позивачкою декларацію.

Так позивач не оскаржує рішення суду першої, а отже колегія суддів суду апеляційної інстанції надає оцінку доводам суду першої інстанції в частині доводів апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 308 КАС України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 №2235-III.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Так не є спірним що відповідно рішення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 06.03.2020 позивач набула громадянства України на підставі частини першої ст. 8 Закону України Про громадянство України.

Також ОСОБА_1 було документовано тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 10.06.2020 терміном дії до 06.03.2022.

Для оформлення набуття громадянства України разом із іншими необхідними документами позивачем було подано зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство рф.

В січні 2024 року позивачка звернулась з декларацією про відмову від громадянства рф до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Листом УДМС у Запорізькій області від 19.02.2024 позивача повідомлено, що подана заява не відповідає порядку подачі документів, а також про відсутність правових підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є прийняття клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави від особи у встановлений законодавством іноземної держави строк. А також запропоновано повідомити, чи прийнято у позивача відповідне клопотання.

Отже, враховуючи вищезазначені норма законодавства та фактичні обставини справи, позиція відповідача полягає у відсутності незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, а тому правові підстави для прийняття від позивача декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні. За висновком відповідача, позивачкою не надано доказів щодо здійснення всіх можливих дій щодо отримання відповідної довідки або ж оскарження дій посольства щодо відмови у виході з громадянства рф.

Також скаржник зазначає, що правові підстави для прийняття від позивачки декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні, оскільки останній не надає підтверджень вчинення дій, для виконання своїх зобов`язань, а саме вчинення дій щодо звернення до компетентного органу рф з клопотанням про припинення громадянства цієї держави.

Разом з суд апеляційної інстанції вважає такі доводи відповідача помилковими, оскільки є загальновідомим фактом повномасштабне воєнне вторгнення російської федерацію на територію України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).

На сьогодні дія воєнного стану продовжена згідно з відповідними Указами Президента України.

У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил РФ в Україну 24 лютого 2022 року були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією.

Це означає, що посольства та консульства рф в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві рф відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

Доводи відповідача про відсутність доказів і пояснень щодо невчинення позивачем дій з виконання зобов`язань за період з 10.03.2020 (дати видачі тимчасового посвідчення громадянина ) є слушними, проте вони не спростовують того, що як на період неспливу строку виконання зобов`язань (з 24.02.2022), так і на час звернення позивачкою до відповідача альтернатив, з огляду на розірвання дипломатичних відносин з російською федерацією внаслідок її військової агресії проти України, чинне законодавство України не передбачало механізму вирішення подібних спірних правовідносин, в разі відсутності дипломатичних відносин з державою та неможливості особою оформлення припинення громадянства цієї держави.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповімова відповідача, викладена у листі щодо питання прийнятті від позивача декларації про відмову від іноземного громадянства є необґрунтованою, а належним способом захисту суд визначив зобов`язання повторно розглянути подану декларацію позивача від 25.01.2024 про відмову від громадянства рф.

Стосовно доводів скаржника про набрання чинності Закону №3897-ІХ, приписами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлюються продовження строку виконання взятого на себе зобов`язання для громадян рф, та надано можливість після воєнного стану протягом 12 місяців подати документ про припинення іноземного громадянства, а не декларацію про відмову від такого, колегія суддів зазначає наступне. Прийняття зазначеного Закону не виключає можливості звернення до відповідача із декларацією про відмову від іноземного громадянства рф.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року в адміністративній справі №280/2250/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник