Справа № 120/230/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/230/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 Томашевський ВК звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № о/р 74 від 17.08.2023 про відмову у призначенні йому пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023 про призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши при цьому до його страхового стажу періоди роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 07.08.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003. Однак, пенсійним органом рішенням від 17.08.2023 №о/р НОМЕР_1 відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону 1058-IV, який повинен становити 30 років.

2.2 Підставою для відмови з боку відповідача стало те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002, оскільки у пенсійного органу відсутні відомості про сплату страхових внесків.

2.3 Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.04.2024, позов задоволено.

3.2 Суд першої інстанції послався на те, що обов`язок зі сплати страхових внесків покладається саме на підприємство страхувальник, а працівник цього підприємства не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

3.3 Внаслідок невнесення відповідних відомостей на виконання роботодавцем обов`язку по сплаті страхових внесків у систему реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач позбавлений соціальної захищеності та стажу за час роботи у вищезгаданий період, що є недопустимим, а відтак, ГУ ПФУ в Чернівецькій області протиправно не зараховано до стажу позивача періодів роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1 Позивач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.04.2024 та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

4.2 Підстави для апеляційного оскарження рішення суду:

- порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення судом спору;

- не врахування судом першої інстанції віку і страхового стажу позивача, який підтверджується належними документами, що вказує на правомірність рішення пенсійного органу.

4.3 Позивач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1 Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, з Вінницького окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

5.2 18 липня 2024 року, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5.3 Представник відповідача ухвалу про відкриття апеляційного провадження отримав 19.07.2024 (згідно довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету).

5.4 Позивач отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги 19.07.2024 на вказаний ним номер телефону у застосунку «Viber».

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон № 1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

1.3 Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа, в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого особа може претендувати на виплату пенсії за віком.

1.4 Приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

1.5 Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV відповідно до якої для призначення позивачу пенсії з 01.01.2023 по 31.12.2023 за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік - 60 років; страховий стаж - не менше 30 років.

1.6 В оскаржуваному рішенні від 17.08.2023 відповідач зазначає, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком є те, що його страховий стаж становить 28 років 03 місяці 20 днів. Відповідач не зарахував до загального страхового стажу період роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002 у зв`язку з відсутністю інформації в системі персоніфікованого обліку про сплату страхових внесків за застраховану особу до Пенсійного фонду України.

1.7 Суд першої інстанції вірно встановив що законодавством, яке діяло до прийняття Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, а саме, статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, визначено періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу. Зокрема, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків. Таким чином до страхового стажу зараховуються лише періоди, за які були сплачені страхові внески: до 01.01.2004 стаж зараховується на підставі записів у трудовій книжці, а після 01.01.2004 стаж зараховується за даними персоніфікованого обліку виходячи з суми сплачених внесків.

1.8 Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що обов`язок зі сплати страхових внесків покладається саме на підприємство - страхувальник. Працівник цього підприємства не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

1.9 Вказане узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17 та від 01.03.2021 у справі №423/757/17, про те що несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

1.10 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що ГУ ПФУ в Чернівецькій області протиправно не зарахувало до стажу позивача період роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002, рішення від 17.08.2023 №о/р НОМЕР_1 підлягає скасуванню, а право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 09.08.2023 про призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши при цьому до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.07.2000 по 11.01.2002.

1.11 Посилання апелянта на недосягнення позивачем необхідного віку для призначення пенсії за віком, колегія суддів відхиляє, оскільки оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області містить відмову у призначенні пенсії за віком саме з причини відсутності необхідного страхового стажу роботи, що є предметом розгляду.

1.12 Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

1.13 Колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц та усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3 В контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України, дана справа належить до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 цього Кодексу, судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

2.4 Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.