Справа № 320/46103/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Київ № 320/46103/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління ДПС у м. Києві до ТОВ "Трейд Інвестленд" про зупинення видаткових операцій на рахунках,

в с т а н о в и в:

08.10.2024 о 14:22 год до Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м.Києві з позовом до ТОВ "Трейд Інвестленд" та просить суд зупинити видаткові операції на рахунках ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» () (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов?язань платника податків, погашення податкового боргу), шляхом накладення арешту на кошти у сумі 950 443,10 грн, що знаходяться в: АТ КБ «Приват Банк», на рахунках: НОМЕР_1 - валюта: 980 - українська гривня; НОМЕР_2 - валюта: 980 - українська гривня.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив про наявність у ТОВ "Трейд Інвестленд" заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 950 443,10 грн, яка самостійно сплачена не була, внаслідок чого уповноваженою особою ГУ ДПС у м. Києві в порядку ст. 89 Податкового кодексу України (далі ПК України) прийнято рішення про проведення опису майна у податкову заставу, що перебуває у власності підприємства.

Позивач стверджує, що з метою опису майна, що перебуває у податковій заставі та забезпечення виконання податкового обов`язку, податковим керуючим 07.10.2024 здійснюючи виїзд за податковою адресою товариства, було встановлено, що за такою адресою ні підприємство, ні його посадові особи та/або засновники не знаходяться, місцезнаходження їх не відомо, про що останнім було складено відповідний акт. У подальшому, на виконання приписів норми п. 91.4 ст. 91 ПК України, податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Вищевказані обставини зумовили звернення позивача до суду із заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені ПК України, в порядку, передбаченому ст. 283 КАС України.

Відповідач 09.10.2024 о 13:05 год подав заперечення проти задоволення заяви податкового органу, у яких зазначив, що враховуючи звернення платника податків до суду, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких за позивачем обліковується податковий борг, є неузгодженими та не підлягають стягненню, оскільки оскаржуються у судовому порядку, а відтак у податкового органу були відсутні підстави для опису майна у податкову заставу.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України контролюючий орган має право звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов?язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого лише у випадку, якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, про що податковим керуючим складено акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень, однак на переконання відповідача Актом відсутності за місцезнаходженням підтверджується виключно факт відсутності відповідача та його посадових осіб за адресою.

При цьому позивач стверджує, що ні в Акті про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, ні в заяві про зупинення видаткових операцій, податковим органом не зазначено, в чому саме виявились дії відповідача по перешкоджанню податковому керуючому у виконанні ним своїх повноважень, хто саме вчиняв такі дії, коли і за яких обставин.

10.10.2024 о 11:32 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої зазначив, що зупинення видаткових операцій є забезпеченням виконання платником податків свої обов`язків, а враховуючи, що відповідач не забезпечив проведення опису майна, наявні всі підстави для зупинення видаткових операцій, відтак просив суд адміністративний позов задовольнити.

11.10.2024 о 09:38 до суду надійшли пояснення відповідача у яких він проти доводів позивача у відповіді на відзив заперечив та просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 відкрито провадження та призначено до розгляду заяву на 09.10.2024 о 13:00 год.

З метою ознайомлення із запереченнями відповідача та наданням пояснень щодо них судове засідання було відкладено на 11.10.2024 о 09:45 год.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

З урахуванням положень ст. 268 КАС України, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Інвестленд", , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. В. Черчилля, 87, оф. 16, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділі ДПС.

Відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток приватних підприємств вбачається, що станом на 30.09.2024 загальна сума податкового боргу із зазначеного податку складає 937 964,92 грн.

Крім того, згідно з відомостями поновлених в поточному році штрафних санкцій, які були скасовані в минулому, а також пені, за відповідачем також наявна заборгованість у розмірі 12 478,18 грн.

Відтак, з відомостями, станом на дату звернення до суду за Відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 950 443,10 грн який згідно з наявною інформацією про розмір та структуру податкового боргу підлягає стягненню станом на 07.10.2024 та є не погашеним.

З метою погашення податкового боргу позивачем винесено податкову вимогу № 0-2615 від 20.07.2023 на загальну суму 77 223,67 грн.

Судом встановлено, що 20.07.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу, згідно якого здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків.

Листом № 59122/26-15-13-03-12 від 20.07.2023 позивач запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою документи підприємства, а саме баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розрізі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості), а також документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави.

Також у вказаному листі ГУ ДПС у м. Києві повідомлено відповідача, що у разі якщо платник податків не погашає податковий борг та не надає зазначені документи, ПК України визначено такі заходи, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, арешт рахунків на суму податкового боргу та адміністративний арешт майна.

Вказану податкову вимогу, рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу від 20.07.2023 та лист ГУ ДПС у м. Києві № 59122/26-15-13-03-12 від 20.07.2023 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією із штрих-кодовим ідентифікатором Укрпошти № 130. Проте рекомендована поштова кореспонденція повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою за закінченням терміну зберігання 25.08.2023.

07.09.2024 податковим керуючим Клініним П.В., призначеним наказом Головного управління ДПС у м. Києві № 449 від 27.09.2024, було здійснено виїзд за місцезнаходженням ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» - 02094, м. Київ, вул. В. Черчилля, 87, оф. 16 для організації проведення опису майна платника податків, що має податковий борг в податкову заставу.

У той же час, в ході здійснення повноважень податковим керуючим не було встановлено підприємство відповідача та його посадових осіб за адресою місцезнаходження відповідача, про що складено акт відсутності за місцезнаходженням б/н від 07.10.2024. Під час розгляду даної справи позивачем додані матеріали фотофіксації, які свідчать про відсутність ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» за адресою місцезнаходження відповідача.

Вказані обставини були розцінені податковим керуючим як перешкоджання ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» виконанню функцій податкового керуючого, у зв`язку з чим податковим керуючим 07.10.2024 о 16 год. 30 хв. складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим № 14/26-15-13-03-18 від 07.10.2024.

Суд зазначає, що вищевказаний акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим від 07.10.2024 став підставою звернення позивача до суду з заявою про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, яка була подана до Київського окружного адміністративного суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, чим вданому випадку є акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Розглянувши подані до суду документи і матеріали, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Згідно із пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно із п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищевказаних вимог відповідачу надіслано податкову вимогу від № 0-2615 від 20.07.2023 на загальну суму 77 223,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача станом на 07.10.2024 наявний податковий борг у загальному розмірі 950 443,10 грн з податку на прибуток приватних підприємств.

Так, відповідач з приводу наявного податкового боргу зазначає, що податкові повідомлення-рішення на підставі яких виникла заборгованість активно ним оскаржуються до Київського окружного адміністративного суду, відтак сума податкового боргу є неузгодженою, а тому у податкового органу відсутні підстави для опису майна у податкову заставу.

Суд відхиляє зазначені доводи відповідача з огляду на правові висновки, сформовані Верховним Судом в постанові від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, а саме:

«…Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є способом забезпечення збереження поточного майнового становища платника податків і не є ані способом притягнення платника податків до відповідальності, ані способом вчинення контролюючим органом дій, направлених на реалізацію арештованого майна. При цьому судова палата вважає, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним…

…Отже, вирішуючи питання про те, чи можна вважати, що подання платником податків позову про скасування наказу про проведення перевірки є спором про право в розумінні п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України при перевірці заяви контролюючого органу, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, судова палата виходить з такого…

…У разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо ПК України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки, відмова у допуску до проведення якої або відмова від проведення якої з боку цього платника податків і передбачені як одна із підстав для застосування адміністративного арешту майна. Це призводить до неможливості розгляду заяви податкового органу в судовому порядку за процедурою, передбаченою ст. 283 КАС України.

Оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених ч. 1 ст. 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень.

Більш того, з огляду на ч. 1 ст. 4 КАС України, звернення платника податків до адміністративного суду із позовом про визнання протиправним рішення податкового органу про проведення податкової перевірки чи про застосування адміністративного арешту майна або дій такого органу при проведенні перевірки підпадає під поняття публічно-правового спору (п. 2). Визначення цього терміну не дає підстав для висновку, що «публічно-правовий спір» є тотожним до терміну «спір про право». Отже, подання до суду адміністративного позову про протиправність рішення/дій щодо проведення перевірки або накладення адміністративного арешту не може розглядатись як підстава для відмови у відкритті провадження у розумінні п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України…».

В цьому ж судовому рішенні судова палата відступила від висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 07.11.2018 у справі № 820/3469/17, від 14.11.2018 у справі № 818/907/16, від 19.12.2018 у справі № 816/284/17, від 31.08.2020 у справі № 826/6013/16, від 07.11.2018 у справі № 820/3469/17, від 14.11.2018 у справі № 818/907/16, від 19.12.2018 у справі № 816/284/17, від 31.08.2020 у справі № 826/6013/16, від 26.02.2019 у справі № 640/20138/18, відповідно до яких у спорах за зверненнями органів державної податкової служби оскарження платником наказу про проведення перевірки свідчить про наявність «спору про право», і, як наслідок, є підставою для відмови у відкритті провадження або його закриття.

Враховуючи викладене та застосовуючи аналогію звернення контролюючого органу із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти, суд вважає, що незгода з податковими повідомленнями-рішеннями та рішенням про опис майна у податкову заставу не стосуються даного спору, оскільки саме відсутність за зареєстрованим місцезнаходженням стало причиною для звернення до суду із проханням зупинити видаткові операції на рахунках платника податків.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно із пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України).

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Як було зазначено судом, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2615 від 20.07.2023, що перебуває у власності платника податків.

Листом Головного управління ДПС у м. Києві № 59122/26-15-13-03-12 від 20.07.2023 відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, надати засвідчені підписом посадової особи та скріплені печаткою документи підприємства, а саме баланс (Звіт про фінансовий стан) за останній звітний період з детальною розшифровкою значень рядків активу балансу (найменування, кількість, залишкова балансова вартість), в тому числі дебіторської заборгованості в розрізі дебіторів (найменування дебітора, код ЄДРПОУ, сума дебіторської заборгованості), а також документи, які свідчать, що активи не можуть бути предметом податкової застави. Повідомлено, що у разі якщо платник податків не погашає податковий борг та не надає зазначені документи, ПК України визначено такі заходи, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, арешт рахунків на суму податкового боргу та адміністративний арешт майна.

Вказану податкову вимогу, рішення № 0-2615 про опис майна у податкову заставу від 20.07.2023 та лист ГУ ДПС у м. Києві № 59122/26-15-13-03-12 від 20.07.2023 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією із штрих-кодовим ідентифікатором Укрпошти № 130. Проте рекомендована поштова кореспонденція повернулась на адресу контролюючого органу з відміткою за закінченням терміну зберігання 25.08.2023.

Суд звертає увагу, що податкова вимога не була оскаржена та скасована.

Згідно із п. 89.4 ст. 89 ПК України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Відповідно до п. 91.4 ст. 91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, судом встановлено, що на виконання вимог вищевказаної ст. ПК України та у зв`язку з перешкоджанням відповідачем виконанню повноважень податковим керуючим, останнім було складено відповідний акт від 07.10.2024 о 16 год. 30 хв. про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців (абз. 2 п. 91.4 ст. 94 ПК України).

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду (абз. 3 п. 91.4 ст. 94 ПК України).

Таким чином, ПК України визначено загальне правило, відповідно до якого строк зупинення видаткових операцій визначається судом та не може перевищувати двох місяців.

В той же час, положеннями абз. 3 п. 89.4 ст. 89 ПК України встановлено, що зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що спеціальною нормою, яка визначає правові наслідки у разі не допуску податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та ненадання документів для такого опису, є саме пп. 89.4 ст. 89 ПК України.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача, що ним повідомлялось про тимчасову зміну його місцязнаходження відповідно до наступного.

Відповідачем під час судового розгляду долучено до матеріалів справи Повідомлення від 14.06.2024 про місце проведення перевірки відповідно до якого зазначено: «На підставі наказу від 31.05.2024 № 3750-П про проведення виїзної перевірки ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» повідомляємо Вам, що за адресою 02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 87 офіс 11 проводиться капітальний ремонт приміщення, на даний момент Товариство орендувало приміщення за адресою вул. Закревського, 34Е, офіс 310 БЦ «Козацька долина»».

Суд критично оцінює доводи відповідача у цій частині, оскільки позивач листом від 26.09.2024 № 79263/6/26-15-13-03 завчасно повідомляв про повторний виїзд за адресою відповідача для складання акту про опис майна, який був направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором 166. При цьому у заперечення на заяву позивач зазначає, що забезпечує отримання поштової кореспонденції, однак такий лист відповідно до трекінгу поштових відправлень невручено з відміткою «невдала спроба вручення».

Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України встановлено що у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Проаналізувавши вищенаведене, суд відхиляє доводи відповідача щодо не повідомлення належним чином про початок проведення виїзду задля опису майна у податкову заставу.

Крім того, повідомлення про місце проведення перевірки стосувалось саме проведення виїзної перевірки, а не складання акту опису майна, при цьому наявний значний проміжок часу, а відповідач мав можливість повідомити податковий орган про зміну місця знаходження, однак не вчинив жодних дій, а також не надав до суду жодних доказів про продовження капітального ремонту за його адресою місцязнаходження.

Також суд відхиляє наведені представником відповідача доводи в частині відсутності підстав для арешту коштів, тому що такі дії слід вчиняти лише у випадку відсутності майна у платника податку, оскільки позивачем надоно до суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерехоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.10.2024 № 398026096 відповідно до якої станом на 07.10.2024 зареєстроване право власності у відповідача відсутнє.

Таким чином, враховуючи, що податкового керуючого не було допущено до приміщення відповідача для здійснення опису майна у податкову заставу, про що складено відповідний акт б/н від 07.10.2024, в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 89.4 ст. 89 ПК України, а зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна має діяти до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Суд зазначає, що згідно з приписами пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Відповідно до пп. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Враховуючи положення пп. 20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 ПК України суд зазначає, що не підлягають зупиненню видаткові операції на рахунках платника податків щодо операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків та погашення податкового боргу.

Будь-яких доказів на спростування доводів контролюючого органу відповідачем до суду не надано і судом не встановлено.

Враховуючи наведене та наявність підстав для задоволення позову, при визначенні строку зупинення видаткових операцій, суд, беручи до уваги обставини справи, суму податкового боргу, вважає за необхідне зупинити видаткові операції на рахунках відповідача (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) до часу його погашення або складання опису майна податковим керуючим задля такого погашення.

Щодо способу захисту порушеного права за даним позовом, суд зазначає таке.

ПК України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм ПК України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Таким чином, з урахуванням змісту ст. 59 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд ухвалює рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі, або про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій.

Враховуючи наявність довідки позивача про відкриті рахунки відповідача у банках, суд вважає за необхідне навести реквізити відповідних рахунків відповідача у банках у судовому рішенні, видаткові операції на яких зупинені на підставі цього судового рішення із зазначенням суми податкового боргу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 8 ст. 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

в и р і ш и в:

Заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.

Зупинити видаткові операції на рахунках ТОВ «ТРЕЙД ІНВЕСТЛЕНД» () (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), шляхом накладення арешту на кошти у сумі 950 443,10 грн, що знаходяться в: АТ КБ «Приват Банк», на рахунках:

НОМЕР_1 - валюта: 980 - українська гривня;

НОМЕР_2 - валюта: 980 - українська гривня.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.

Суддя Головенко О.Д.