Справа № 580/6913/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року справа № 580/6913/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 03.04.2024 № про застосування штрафної санкції в сумі 7346,98 грн.

Позов мотивовано тим, що спірне рішення прийняті неправомірно та всупереч вимогам податкового законодавства України. Зокрема, позивач не погоджується із застосуванням до нього штрафних санкцій та зазначає, що станом на дату сплати позивачем зобов`язань з порушенням строків була чинною постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, яка продовжувала уже наявний на той момент стан карантину в Україні, а п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України було встановлено мораторій на застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних протягом дії карантину.

У зв`язку з прийняттям Закону №2260, який набрав чинності 27.05.2022, Податковий кодекс України було доповнено підп. 69.1 підрозділу 10 розділу XX, який поновив повноваження контролюючих органів на застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань.

Водночас, п. 69.1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не регулює питання застосування штрафних санкцій стосовно квартальної податкової звітності за 2021 рік. В цілому, ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не встановлює окремих правил щодо термінів сплати податку, граничний термін сплати яких настав до запровадження воєнного стану, при цьому, будь-яких змін до п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо припинення дії мораторію внесено не було.

При цьому, станом на дату вчинення податкового порушення (перший день після граничного терміну сплати визначеного Податковим кодексом України) термінів сплати екологічного податку визначеного в податкових деклараціях з екологічного податку за І ІІ кв. 2022 року одночасно діяли норми п.52-1 та п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Позивач вважає, що зміна законодавцем умов оподаткування погіршує становище платника податків, а тому за умови конкурування двох норм застосуванню у спірних правовідносинах підлягає норма, яка є найбільш сприятливою для позивача та звільняє його від відповідальності.

Крім того, позивач посилається на воєнний стан, як форс-мажорну обставину несвоєчасності сплати податкових зобов`язань.

Ухвалою від 16.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного провадження.

06.08.2024 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що за наслідками камеральної перевірки позивача встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти, а саме: за IV квартал 2021 року при граничному терміні сплати 21.02.2022 погашення узгодженої суми податкового зобов`язання у сумі 69247,92 грн. фактично здійснено 18.07.2022 платіжною інструкцією №4895; за І квартал 2022 року при граничному терміні сплати 01.08.2022 погашення узгодженої суми податкового зобов`язання у сумі 4246,10 грн. фактично здійснено 03.08.2022 платіжною інструкцією №5002; за II квартал 2022 року при граничному терміні сплати 19.08.2022 погашення узгодженої суми податкового зобов`язання у сумі 4197,60 грн. фактично здійснено 05.09.2022 платіжною інструкцією №5179, - що має наслідком застосування штрафних санкцій відповідно до ст.124 ПК України.

Відповідач наголошує, що що Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану (далі - Закон № 2260), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до п. 69 Підрозділу 10 Розділу XX Перехідні положення ПКУ, згідно з якими вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

На дату сплати узгоджених зобов`язань накладних діє норма абз.18 підпункту 69.2 підрозділу 10 Перехідні положення ПК України відповідно до якої, у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з ПКУ, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених п.п. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 ПКУ (вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)), що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати принцип подолання темпоральної колізії норм права, відповідно до якого має застосовуватись п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, яким скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Суд встановив, що позивачем подано податкові декларації з екологічного податку за (звітні) періоди:

IV квартал 2021 року в сумі 69247,92 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 01.02.2022 №;

І квартал 2022 року в сумі 4246,10 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 10.05.2022 №;

II квартал 2022 року в сумі 4197,60 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 09.08.2022 №.

Сплата вказаних зобов`язань: за IV квартал 2021 року у сумі 69247,92 грн. здійснено 18.07.2022 платіжною інструкцією №4895; за І квартал 2022 року у сумі 4246,10 грн. здійснено 03.08.2022 платіжною інструкцією №5002; за II квартал 2022 року у сумі 4197,60 грн. здійснено 05.09.2022 платіжною інструкцією №5179.

На підставі під.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, підп.20.1.4. п.20.1. ст.20, ст.ст.75, 76, п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати податкового зобов`язання з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти.

За наслідками перевірки складено акт (далі Акт) від 07.03.2024 №2261/23-00-04-01-01/00204033, яким встановлено, що позивачем порушено п.п.16.1.4 п.16.1. ст.16, п. 50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57, п. 250.2 ст.250, п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, а саме ПрАТ "Черкаське Хімволокно" протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти за IV квартал 2021 року, І-II квартали 2022 року.

На підставі вказаного Акту прийнято податкове повідомлення-рішення (форма Ш) від 03.04.2024 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 7346,98 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

На підставі підп.250.2.1. п.250.2. ст.250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації: за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

При цьому, згідно п.124.1 статті 124 ПК України (у редакції станом на час сплати вищевказаних зобов`язань) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Із аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо сплати узгодженого зобов`язання у строк, встановлений податковим законодавством, а саме: протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних є підставою для відповідальності у вигляді штрафу за п. 124.1 статті 124 ПК України.

Як установлено судом, позивачем подано податкові декларації з екологічного податку за (звітні) періоди:

IV квартал 2021 року в сумі 69247,92 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 01.02.2022 №;

І квартал 2022 року в сумі 4246,10 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 10.05.2022 №;

II квартал 2022 року в сумі 4197,60 грн, відповідно до Розрахунку за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти Додаток 2 до Податкової декларації екологічного податку від 09.08.2022 №.

Вказані зобов`язання позивачем сплачено:

за IV квартал 2021 року у сумі 69247,92 грн. при граничному терміні сплати 21.02.2022 здійснено 18.07.2022 платіжною інструкцією №4895;

за І квартал 2022 року у сумі 4246,10 грн. при граничному терміні сплати 01.08.2022 здійснено 03.08.2022 платіжною інструкцією №5002;

за II квартал 2022 року у сумі 4197,60 грн. при граничному терміні сплати 19.08.2022 здійснено 05.09.2022 платіжною інструкцією №5179, - тобто з порушенням встановлених строків сплати.

Разом з тим, згідно з п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати податкового зобов`язання у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Суд зазначає, що у контексті застосування п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України правове значення має саме факт вчинення відповідного порушення, складом, якого, в даному випадку, є порушення строку сплати податкового зобов`язання.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної сплати податкового зобов`язання є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем сплати податкового зобов`язання, а припиняється таке порушення в день фактичної сплати.

Таким чином, суд вважає, що обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не для встановлення застосовності вказаної норми ПК України у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Водночас, п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 10 грудня 2021 року у справі №420/10367/20.

Однак, Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27 травня 2022 року (далі Закон №2260-ІХ), внесено зміни до п.69 підрозділу 10 XX «Перехідні положення» ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Так, підпунктом 69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27 травня 2022 року, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених п.п.112.8.9 п.112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач порушив терміни сплати узгоджених зобов`язань, за що починаючи з 27.05.2022 підлягав притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 124 ПК України.

При цьому суд звертає увагу, що при здійсненні правозастосування, суд має комплексно та системно застосовувати законодавства, враховуючи при цьому мету (ціль) та завдання того чи іншого нормативно-правового акту.

Вносячи Законом №2260-ІХ зміни до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України законодавець переслідує мету унормування саме особливостей операцій із сплати зобов`язань за умови попередньої дії вимог законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення граничних строків сплати на період дії карантину.

Оцінюючи аргументи позивача, наведені в позовній заяві, щодо наявності колізії між нормами п.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яку потрібно долати із застосуванням положень пункту 56.21 статті 56 ПК України, суд вважає, що насамперед необхідно встановити правовий зміст поняття «колізії норм права».

Під юридичною колізією потрібно розуміти певний конфлікт, суперечку в правовій сфері, в основі яких суперечності між правовими актами й нормами, прийнятими з одного й того ж питання. Ці норми й акти можуть бути прийняті одним або різними суб`єктами правотворчості, але спрямовані на регулювання одних суспільних правовідносин, і їх застосування дає різний, зокрема можливий протилежний результат.

Колізії можуть бути: темпоральні (часові) - ті, які виникають внаслідок видання в різний час і з того самого питання принаймні двох норм права; ієрархічні - ті, які виникають тоді, коли на врегулювання одних фактичних відносин претендують норми, що розміщуються на різних щаблях в ієрархічній (вертикальній) структурі законодавства, а тому мають різну юридичну силу; змістовні колізії - ті, які є конфліктними відносинами між нормами, що виникають унаслідок часткового збігу обсягів їх регулювання, обумовлених специфікою суспільних відносин.

Колізія норм права вирішується з використанням темпорального, ієрархічного чи змістовного методу шляхом вибору того нормативного акта, який повинен бути застосований до конкретного випадку (юридичного факту).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах має місце темпоральна (часова) колізія норм, яка підлягає вирішенню шляхом застосування правила «Lex posterior derogat priori» - "наступний закон скасовує попередній".

Конституційний Суд України у Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп та у Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-7/99 дійшов висновку, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності. За загальновизнаним правилом нормативно-правовий акт (в цілому або в окремій частині) втрачає чинність у зв`язку з прийняттям нового акта вищої або однакової юридичної сили з того ж предмета регулювання, без формального скасування старого акта. При виникненні темпоральної колізії наступний акт одного рівня з того ж самого питання скасовує дію актів попередніх.

Аналогічний висновок наведений в рішеннях Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 та від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012.

Крім того, Конституційним Судом України у Рішенні від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 зазначено, що Конституція України в частині першій статті 58 закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 147 Конституції України Конституційний Суд України здійснює офіційне тлумачення Конституції України. Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків. Таким чином, Конституційний Суд України, надаючи тлумачення статті 58 Конституції України, передбачив порядок подолання темпоральної колізії.

Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосувати принцип подолання темпоральної колізії норм права, відповідно до якого має застосовуватися пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Також суд зауважує, що норми пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України визначають спеціальне (пріоритетне) застосування податкового законодавства на період дії воєнного часу по відношенню до інших положень ПК України, в тому числі й щодо пункту 52-1 цього підрозділу.

Щодо обґрунтування позивача на можливість своєчасної сплати узгоджених зобов`язань у зв`язку з воєнним станом суд зазначає, що м. Черкаси, де здійснює свою діяльність позивач, є регіоном, який практично не постраждав від бойових дій.

Позивачем не надано жодного документа неможливості своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем положень податкового законодавства, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мали значення, а тому повністю відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені у частині другій статті 2 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню, а судові витрати розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову приватного акціонерного товариства Черкаське Хімволокно.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ