Справа № 752/15883/21
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАН № 4376473 від 20.06.2021.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.06.2021 він здійснював рух прямо на автомобілі марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Кирилівській. Його автомобіль було зупинено інспектором поліції, який вказав, що на його автомобілі покажчики поворотів нібито червоного кольору. При цьому позивач зазначає, що сигналів повороту не включав, оскільки рухався прямо. Крім того, на його автомобілі встановлені сигнали поворотів автожовтого кольору.

З урахуванням вказаних обставин, позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2021 прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення; розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відзив на адміністративний позов в порядку ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Відповідачем не було подано.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.06.2021 заст. ком. роти старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції Гребелюком Олександром Олександровичем була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який порушив п. 9 ПДР (використання приладів (зовнішніх, освітлювальних, попереджувальних сигналів) їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів), за що передбачена відповідальність, встановлена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників транспортних засобів, зокрема, належить здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

Згідно з пп. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп. 6.1.5 Національного стандарту України «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010, передбачено вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме і передні, і задні повинні бути жовтими.

Перелік попереджувальних знаків, за яких згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів, визначений у п. 9 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 9 Правил дорожнього руху попереджувальними знаками є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигналь; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) вімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Однак, ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд особливу увагу звертає на те, що відповідальність за ч. 2 ст. 122 КпАП України в контексті спірних правовідносин передбачена за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Тобто із наведеного слідує, що законодавець розділяє поняття «зовнішній освітлювальний прилад» та «попереджувальний сигнал». Не зазначається про світлові покажчики повороту й у розділі 19 «Користування зовнішніми освітлювальними приладами» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р., що відносять світлові покажчики повороту до попереджувальних сигналів (Розділ 9 Правил).

Крім того, словосполучення диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП «використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням відповідних стандартів», порушення якої інкримінується позивачеві, як вбачається з наведеного вище, стосується саме зовнішніх освітлювальних приладів та не стосується попереджувальних сигналів. Відповідальність за зазначеною нормою може наступати лише у разі порушень правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відтак, на думку суду, позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, адже положення вказаної норми не передбачають об`єктивної сторони правопорушення, про вчинення якого позивачем стверджує відповідач. Відповідні диспозиції відсутні також й у інших нормах КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Так, враховуючи викладене вбачається, що вказані обставини свідчать про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Також суд враховує, що автомобіль позивача пройшов сертифікацію в Україні, доказів протилежного відповідачем не надано.

З 01.01.2016 в Україні оцінка відповідності колісних транспортних здійснюється відповідно Порядку затвердження конструкції транспортних засобів. їх частин та обладнання затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012, №521, зареєстрованим в Міністерством юстиції України від 14.09.2012 № 1586/21898, який запроваджує в Україні процедури допуску КТЗ до експлуатації, адаптовані до законодавства ЄС і передбачені міжнародними договорами, ратифікованими Верховною Радою України, зокрема Конвенцією про дорожній рух 1968 року та Женевською угодою 1958 року з доданими до неї аналогічними директивам ЄС.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 цієї статті покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Разом з тим, будь-яких належних і допустимих доказів, які б слугували підтвердженням того, що позивач керував транспортним засобом з використанням приладів (зовнішніх сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів відповідачем суду не надано.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, відповідачем до суду не надано, суд приймає рішення на підставі наявних доказів і констатувати, що факт порушення позивачем зазначених вимог не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАН № 4376473 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАН № 4376473 року від 20.06.2021, винесену заст. ком. роти старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції Гребелюком Олександром Олександровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур