Справа № 200/736/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року справа №200/736/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Компанієць І.Д. , Блохіна А.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. у справі № 200/736/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною відмову, визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

-визнати протиправними дії/бездіяльність відповідача, який не перепризначив та не виплачує субсидію позивачу з 01.05.2023 по особовій справі № 10135 за комунальні послуги по будинку Л-1 в АДРЕСА_1 (раніше ОСОБА_2 ), по якому 03.05.2019 за технічним висновком встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації;

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № -2024-1 від 23.01.2024 про відмову у перепризначенні субсидії по особовій справі № 10135 за комунальні послуги по будинку Л-1 в АДРЕСА_1 (раніше ОСОБА_2 ).

-зобов`язати відповідача перепризначити та виплатити невиплачену субсидію, яка не виплачується відповідачем позивачу з 01.05.2023 по особовій справі № 10135 по будинку, по якому 03.05.2019 за технічним висновком встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, а з 28.03.2022 введені в експлуатацію житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами шляхом подачі декларації до ДІАМ про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) № ІУ58 в АДРЕСА_1 .

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Суд стягнув з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Позивач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 22.01.2024 р. позивач особисто відвідав Відділ обслуговування громадян №9 (сервісний центр) АДРЕСА_3 , де додатково надав роздруковані паперові заяву та декларацію від 12.01.2024р, в якій просив перепризначити та виплатити невиплачену субсидію з квітня 2023р. Позивачу повідомили, що після подачі заяви, нарахують з 01.01.2024р. На прохання позивача, надати любу зареєстровану копію заяви, у Відділі обслуговування громадян №9 повідомили, що вони не реєструють і не надають реєстраційні номери заявникам на заявах.

Суд не перевірив матеріали особової справи ОСОБА_1 № 10135, та не вийшов за межі позовних вимог, жодного посилання чи оцінки на витребувані судом матеріали по особовій справі чи докази з особової справи № 10135, не надає.

На поданій паперовій декларації, які в особовому кабінеті відображені під № 11-45-03 та заява під № 11-43-12 від 12.01.2024 відповідач відмовився поставити позивачу зазначені реєстраційний номер та надати паперову копію позивачу з вхідним номером та датою реєстрації.

У додатках до відповіді на відзив від 03.03.2024 є скріншот з особового кабінету пенсіонера (позивача) від 22.01.2024 о 11:41, де відображені декларація під № 11-45-03 від 12.01.2024р та заява під № 11-43-12 від 12.01.2024, приєднані та роздруковані заява та декларація від 12.01.2024, на які суд посилається у рішенні, як на відсутні у справі.

12.03.2024р. позивач з клопотанням надіслав суду докази, де зазначив, що відповідач зазначає недостовірну інформацію щодо відомостей та дати звернення до відповідача.

Скаржник зазначає, що Довідка ВПО від 14.03.2019 № 1608- не забороняє позивачу проживати без реєстрації, не забороняє проживати з реєстрацією, купити або побудувати нове житло і не реєструватися там (має квартиру в м. Києві де не реєструвався), проживати і зареєструватися в нежитловому приміщенні.

Законодавство України не передбачає, що ВПО повинні проживати та реєструватися виключно в житлових приміщеннях. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанови Кабінету міністрів України №509 вказувати можна лише ту адресу, де особа проживає.

Статтею 12 вище вказаного Закону передбачені підстави скасування дії довідки, серед них немає «реєстрації в нежитловому приміщенні». Тож, переселенці мають право проживати та реєструватися, як ВПО, у нежитловому приміщенні. У їхніх довідках може бути вказана адреса й номер приміщення, а якщо воно не має нумерації, можна зазначати номер ділянки.

У листі Верховного Суду СРСР від 23 червня 1983 р. № 01-16/31-83 роз`яснено, що житло - це передбачене для постійного або тимчасового проживання людей і ведення домашнього господарства приміщення, у якому знаходиться майно, яке вони мають, або частина його (квартира, особистий жилий будинок, гуртожиток, дачний будиночок, номер у готелі, барак, залізничний вагончик, які прилаштовані для тимчасового проживання, та ін.). Верховний Суд СРСР вважав, що до житла належать також складові його частини, в яких люди можуть деякий час не перебувати або безпосередньо не проживати, але які суміжні з жилим приміщенням (підвал, горище, сіни, кухня, комора, літня частина будинку тощо).

За практикою Верховного Суду для цілей реєстрації місця проживання будинок або інше приміщення мають відповідати таким ознакам житла як пристосування та придатність для постійного проживання в них. Вказаний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №183/4661/16 (2-а/183/10/17) від 21 серпня 2019 року, №2340/4673/18 від 10 жовтня 2019 року, №826/12955/18 від 31 березня 2020 року, №826/1081/16 від 29 липня 2020 року.

Щодо стягнення з позивача судового збору шляхом відстрочення, без клопотання позивача про відстрочення та без урахування висновків Верховного Суду, скаржник зазначає, що позивач даним позовом захищає своє соціальне право на отримання житлової субсидії що підпадає під дію ст. 8 Закону України «Про судовий збір» і додаткових довідок для звільнення від сплати судового збору для цього не потрібно.

Позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке в рішенні не відображене.

Резолютивна частина позовної заяви «про скасування/визнання нечинним та зобов`язання прийняти рішення/утриматися від вчинення дій» є однією процесуальною вимогою й оплачується одним судовим збором.

Також, відповідно до п.13 ч.2 ст.3 закону «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Шкода це втрати, збитки, неприємності, знецінення блага, що охороняється правом тощо, що є наслідком яких-небудь дій, вчинків.

Крім того, скаржник зазначає, що згідно зі ст.4 закону «Про судовий збір» ставка судового збору визначена за подання позову, а не позовної вимоги.

Позивач клопотав саме про звільнення від сплати судового збору, а не про відстрочення.

Відповідно до п.29 ПП ВССУ № 10 від 17.10.2014, з урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Від відповідача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, що оскільки заява про призначення житлової субсидії на неопалювальний період (відповідно до пунктів 69, 75, 78 та 80 Положення № 848) від ОСОБА_1 не надходила, підстави для призначення субсидії на цей період відсутні.

12.01.2024 позивач звернувся на вебпортал Пенсійного фонду з заявою про призначення житлової субсидії. Рішенням № -2024-1 від 23.01.2024 відповідно звернення № 3327 від 12.01.2024 заявнику відмовлено в призначенні житлової субсидії у зв`язку з тим, що документи для призначення житлової субсидії подано не в повному обсязі. Аналізом поданих документів встановлено, що заява заповнена не коректно: відсутній перелік послуг, на які особа потребує житлову субсидію. З такою ж помилкою зареєстроване звернення ОСОБА_1 , подане через вебпортал Пенсійного фонду, № 3322 від 11.01.2024, по якому рішення прийняти не можливо у зв`язку з відсутністю переліку послуг в заяві особи.

Крім того, 22.01.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою від 12.01.2024 про призначення житлової субсидії до сервісного центру Пенсійного фонду. Питання призначення житлової субсидії розглядалося рішенням № -2024-3 відповідно до звернення № 485 від 12.01.2024. Заяву повернено до фронт-офісу для долучення документів, що містять інформацію про адресу реєстрації та фактичного проживання дружини заявника гр. ОСОБА_3 . Рішенням від 28.02.2024 № -2024-3 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії в зв`язку з тим, що у власності осіб є більше ніж одне житлове приміщення (квартира, будинок).

Від позивача надійшли додатків пояснення та відповідь на відзив

В обґрунтування зазначено, зокрема, що для цілей реєстрації місця проживання будинок або інше приміщення мають відповідати таким ознакам житла як пристосування та придатність для постійного проживання в них. Вказаний правовий висновок наведений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №183/4661/16 (2-а/183/10/17) від 21 серпня 2019 року, №2340/4673/18 від 10 жовтня 2019 року, №826/12955/18 від 31 березня 2020 року, №826/1081/16 від 29 липня 2020 року.

За 2016 - 2017 роки родина позивача побудували нові житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою, АДРЕСА_1 .

03.05.2019 відповідно до технічного висновку про проведення технічного обстеження об`єкта в технічному паспорті № 271, житловий будинок «Л-1»; літньої кухні «Ж» ; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З» АДРЕСА_1 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації ( техпаспорт №271 у особовій справі № 10135).

Тобто, позивач отримував субсидію до 01.05.2023р. на комунальні послуги по будинку, який був побудований родиною у 2016 році, який після будівництва за технічним висновком від 03.05.2019р був придатним для проживання, де була встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації, але не був введений в експлуатацію.

28.03.2022р. введені в експлуатацію житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , в саме: житловий будинок «Л-1»; літньої кухні «Ж» ; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З» ( після перейменування тепер АДРЕСА_1 ),

Позивач з 2018р. є пенсіонером, внутрішньо переміщеною особою, але і співвласником спільного майна зі своєю дружиною з 1977р.

З 2017 року по особовій справі № 10135, отримував субсидію на комунальні послуги за вищевказаною адресою.

Позивач вважає, що відсутня законодавча норма, яка зобов`язує отримувача субсидії з 2017р. надавати додаткові документи для перепризначення субсидії на 2023-2024 р. по особовій справі № 10135, по будинку який був 28.03.2022 введений в експлуатацію.

Особові рахунки по особовій справі субсиданта (позивача) № 10135 наявні в матеріалах на субсидію та залишаються незмінними з 2017 року.

Позивач 22.01.2024 особисто надав особові рахунки внесені позивачем вручну в декларацію від 12.01.2024 та заяву до Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) АДРЕСА_1 .

На поданій паперовій декларації , які в особовому кабінеті відображені під № 11-45-03 та заява під № 11-43-12 від 12.01.2024р. відмовився поставити позивачу зазначені реєстраційний номер та надати паперову копію позивачу з вхідним номером та датою реєстрації.

У справі субсиданта (позивача) на призначення субсидії по особовій справі № 10135 є всі коректно заповнені заяви та декларації, зазначені всі особові рахунки та надані всі довідки та додатки , які відповідач скриває та продовжує надавати відписки та протиправно відмовляє до тепер.

Також, матеріали справи містять документи які спростовують факт наявності двох житлових приміщень.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно довідці від 14.03.2019 № 1608- позивач є внутрішньо перемішеною особою з фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

У довідці від 09.01.2024, що видана Управлінням соціального захисту населення Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області за вих. № 09-43/7 вказано, що позивачу який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , призначена житлова субсидія за вказаною адресою для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, як внутрішньо переміщеній особі. За періоди 2020 - 2023 років житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначена згідно постанови КМУ №848 від 21 жовтня 1995 р. зі змінами та доповненнями Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива: на опалювальний сезон з 01.01.2020 по 30.04.2020; на неопалювальний сезон з 01.05.2020 по 30.09.2020; на опалювальний сезон з 01.10.2020 по 30.04.2021 року; на неопалювальний сезон з 01.05.2021 по 30.09.2021; на опалювальний сезон з 01.10.2021 по 30.04.2022; на неопалювальний сезон з 01.05.2022 по 30.09.2022; на опалювальний сезон з 01.10.2022 по 30.04.2023. При нарахуванні житлової субсидії склад сім`ї складався з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

11.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому не перепризначену субсидію з дати зупинки виплат у 2023 році, а також просив повідомити його чому йому не була перепризначена та нарахована субсидія автоматично, яка норма закону забороняє перепризначити йому автоматично субсидію.

12.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про перепризначення та нарахування йому субсидії з квітня 2023 року.

Мінсоцполітики своїм листом від 12.01.2024 повідомило позивача про те, що згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (зі змінами), Пенсійний фонд України, зокрема, забезпечує реалізацію державної політики з питань надання житлових субсидій, пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу та роз`яснено порядок оскарження рішень, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, відповідно до статті 23 Закону України „Про доступ до публічної інформації

15.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому не перепризначену субсидію з дати зупинки виплат у 2023 році, а також просив повідомити його чому йому не була перепризначена та нарахована субсидія автоматично, яка норма закону забороняє перепризначити йому автоматично субсидію.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.01.2024 № -2024-1 позивачу відмовлено у призначенні субсидії у зв`язку із поданням документів не в повному обсязі.

Головне управління ПФУ в Полтавській області своїм листом від 24.01.2024 № 2055-944/К-02/8-1600/24, на звернення позивача на електронну пошту Пенсійного фонду України від 11.01.2024 та 15.01.2024, які зареєстровано у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 11.01.2024 за №944/К-1600-24 та 16.01.2024 за №1331/К-1600-24, сповістило його про те, що його заяви про призначення та надання житлової субсидії та декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 11.01.2024 та 12.01.2024 зареєстровані в органах Пенсійного фонду України та опрацьовуються централізовано за принципом Єдиної черги. Органами Пенсійного фонду України направлено запити про надання інформації, шляхом обміну даних, зокрема від організацій-надавачів житлово-комунальних послуг про забезпеченість житловою площею, розмір цін і тарифів на житлово-комунальні послуги, розмір внесків/платежів об`єднання на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про розмір доходів тощо. Після отримання інформації, необхідної для призначення житлової субсидії, органами Пенсійного фонду України буде прийнято рішення щодо призначення/не призначення або відмови у призначенні житлової субсидії.

Головне управління ПФУ в Полтавській області своїм листом від 19.02.2024 № 2055-4062-2939/К-02/8-1600/24 у відповідь на звернення позивача від 04.02.2024 сповістило позивача про те, що в ході аналізу поданих документів встановлено, що заява заповнена не коректно, оскільки відсутній перелік послуг, на які позивач потребує житлову субсидію. Крім того, вказав, що з такою ж помилкою зареєстрована заява від 11.01.2024 по якій рішення прийняти неможливо у зв`язку з відсутністю в заяві переліку послуг. Крім того зазначило, що питання призначення житлової субсидії розглядається відповідно до звернення від 12.01.2024, проте дану заяву було повернуто на доопрацювання з метою залучення документу, що містить інформацію про адресу реєстрації та фактичного місця проживання дружини позивача. Також повідомило, що заява від 04.02.2024 про призначення йому субсидії знаходиться на розгляді та опрацьовується за принципом екстериторіальності в порядку єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів Пенсійного фонду України.

Рішенням від 28.02.2024 № -2024-3 відповідач відмовив позивачу у призначенні житлової субсидії з тих підстав, що у власності осіб є більше ніж 1 житлове приміщення (квартира, будинок).

Листом від 11.03.2024 № 8954-7707/К-03/8-2800/24 відповідач сповістив позивача про те, що до травня 2023 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області як отримувач житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Житлову субсидію на опалювальний сезон 2022-2023 років розраховано структурним підрозділом з питань соціального захисту населення. Виплату житлової субсидії з жовтня 2022 року по квітень 2023 року здійснено в повному обсязі на його рахунок в АТ КБ Приватбанк. Також вказано, що з питання призначення житлової субсидії позивач звернувся до Головного управління 11.01.2024 та 12.01.2024 та надав заяву та декларацію. Роз`яснено, що пунктом 46 Положення передбачено, що заява та декларація вважаються такими, що не подані, зокрема, якщо: не зазначені відомості про адресу домогосподарства та номери особових рахунків; до декларації не внесено у повному обсязі відомості про членів домогосподарства та про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). Вказано також, що Головним управлінням було встановлено, що позивачем в заявах не було зазначено перелік житлово-комунальних послуг, якими він користується та номери особових рахунків. 17.01.2024 спеціалістом сервісного центру Головного управління позивача було повідомлено про необхідність внесення житлово-комунальних послуг та особових рахунків. Оскільки, інформацію про житлово-комунальні послуги позивач не надав, у призначенні житлової субсидії Головним управлінням йому було відмовлено та повідомлено про це листом Головного управління від 23.01.2024. Також у листі роз`яснено, що підпунктом 8 пункту 14 Положенням встановлено, що житлова субсидія не призначається, зокрема, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності більше, ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житлових приміщень у гуртожитках та житла: яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності; отриманого у спадщину особою, визначеною в частині першій статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за умови, що жодне із житлових приміщень, яке перебуває у власності, у тому числі на яке оформлено право на спадщину, не здається в оренду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Вказано також, що 04.02.2024 позивач надав до Головного управління заяву та декларацію. Разом з тим, в ІІ розділі декларації позивачем відомості подані не в повному обсязі, зокрема не зазначено відомості про його дружину, доходи якої враховуються під час призначення житлової субсидії. 21.02.2024 позивачем надано до Головного управління заяву та декларацію, в яких було зазначено перелік житлово-комунальних послуг, номери особових рахунків та відомості про дружину. Під час розгляду звернення Головним управлінням отримано інформацію, зокрема з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у його власності більше, ніж одне житлове приміщення. Тому Головним управлінням позивачу відмовлено в призначенні житлової субсидії з січня 2024 року. Принагідно інформовано позивача, що відповідно до абзацу другого пункту 58 Положення у разі коли заявник не згоден з рішенням уповноваженого органу про відмову у призначенні житлової субсидії або визначений розмір субсидії, що прийнято на підставі інформації, отриманої під час обміну інформацією із суб`єктами надання інформації, державними реєстрами чи ресурсами, яку заявник вважає некоректною, заявник самостійно вживає заходів до уточнення такої інформації у відповідних першоджерелах. Враховуючи викладене, для призначення житлової субсидії позивачу необхідно звернутися до органів Пенсійного фонду України з заявою та декларацією (в яких зазначити всі необхідні відомості для призначення житлової субсидії), а також, у разі наявності підстав, звернутись до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для уточнення інформації щодо наявності / відсутності у Вас у власності більше ніж одного житлового приміщення (квартири, будинку).

У довідці від 20.04.2023 № 09-31/306 Управління соціального захисту населення Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області вказано, що позивач, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , отримує субсидію з 01.11.2017.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 9 листопада 2017 року N 2189-VIII (надалі - Закон N 2189-VIII) встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Отже, з аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, слідує, що єдиним органом який може визначати на законодавчому рівні умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій є Кабінет Міністрів України.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №426/15669/19 та від 25.06.2020 у справі № 520/3363/19.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (у редакції на час звернення з заявою) з метою спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення № 848).

Відповідно до пункту 3 Положення № 848 (у редакції на час звернення з заявою), житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках) (п.4 Положення № 848).

За правилами п.5 Положення № 848, житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129; 2000 р., № 5, ст. 178).

Згідно з пунктом 9 Положення № 848, призначення житлових субсидій здійснюється:

до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення);

починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.

Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Заяви про призначення та надання житлової субсидії за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) з необхідними документами та/або відомостями приймаються від громадян: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 р. включно в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія); органами Пенсійного фонду України починаючи з 1 грудня 2022 р., у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України, засобами Порталу Дія).

Сформована та підписана електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, заява разом із декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою згідно з додатком 2 (далі - декларація) передається засобами Порталу Дія шляхом електронної інформаційної взаємодії з інформаційно-комунікаційними системами Мінсоцполітики та Пенсійного фонду України до відповідного структурного підрозділу з питань соціального захисту населення/органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважені органи).

Заяви з необхідними документами та/або відомостями також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження уповноваженому органу.

Заяви з необхідними документами та/або відомостями приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи.

Заяви з необхідними документами та/або відомостями (після формування електронної справи) у паперовій формі передаються уповноваженому органу не рідше ніж раз на два тижні.

Якщо рішення про призначення (відновлення) житлової субсидії приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, такий акт складається посадовою особою виконавчого органу за зверненням громадянина та передається уповноваженому органу.

За технічної можливості заява громадянина щодо проведення обстеження матеріально-побутових умов його домогосподарства та/або фактичного місця проживання і складення відповідного акта передається органами Пенсійного фонду України виконавчим органам сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військовим адміністраціям.

Для складення акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи на запит виконавчих органів сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військових адміністрацій органами Пенсійного фонду України у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються копії заяви та декларації такого домогосподарства.

При цьому в акті зазначаються: відомості про особу, яка звернулася за житловою субсидією (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності); адреса, за якою особа зареєстрована (задекларована)/фактично проживає (вулиця, номер будинку, номер квартири, населений пункт, район, область, поштовий індекс); відомості про осіб, зареєстрованих/задекларованих у житловому приміщенні (будинку), осіб, які фактично проживають у житловому приміщенні (будинку) (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та родинний зв`язок (стосовно заявника); факт відключення домогосподарства від централізованого опалення (теплопостачання) та використання для обігріву житлового приміщення (будинку) побутових електроприладів; факт передання в оренду житлового приміщення (будинку), яке (який) перебуває у власності особи із складу домогосподарства або члена сім`ї особи із складу домогосподарства, зокрема житлового приміщення (будинку), на яке (який) оформлено право на спадщину; наявність у житловому приміщенні (будинку) кількох розділених особових рахунків або наявність за однією адресою кількох житлових приміщень (будинків) з розділеними особовими рахунками; відомості щодо майнового стану, додаткових джерел для існування, не зазначені громадянином у декларації.

Інформація про призначені житлові субсидії вноситься уповноваженим органом до Реєстру отримувачів житлових субсидій, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру.

Відповідно до пункту 10 Положення № 848, житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, призначаються на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла), якщо про це зазначено у заяві.

Площа житла, на яку призначається субсидія з урахуванням понаднормової площі, розраховується шляхом збільшення соціальної норми житла для домогосподарства на 30 відсотків.

Призначення житлових субсидій на понаднормову площу житла переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих/задекларованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів, про що одержувач житлової субсидії зобов`язаний повідомити протягом 30 календарних днів уповноваженому органу про виникнення таких обставин.

Пунктом 13 Положення № 848 визначено, що у разі призначення житлової субсидії особам, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, пільги з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива не нараховуються протягом періоду отримання житлової субсидії, крім випадку, коли пільговиками є члени сім`ї особи із складу домогосподарства, які не проживають за адресою домогосподарства.

Інформація про зазначених осіб подається управителям або об`єднанням, виконавцям комунальних послуг та вноситься до Реєстру осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру.

Пункт 14 Положення № 848 визначає підстави за наявність яких житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період).

Відповідна норма не застосовується під час призначення субсидії громадянам на наступний період у разі, коли Мінсоцполітики не забезпечено фінансування житлових субсидій таким громадянам.

У разі коли, за даними Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виконавцем послуги з постачання та розподілу природного газу всупереч рішенням зазначеної Комісії щодо заборони під час здійснення комерційних розрахунків за використаний побутовими споживачами природний газ приводити об`єми такого газу у відповідність із стандартними умовами відповідні нарахування проведено, заборгованість за таким виконавцем не враховується;

Житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Так, за підпунктом 8 пункту 14 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:

8) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності більше ніж одне житлове приміщення (квартиру, будинок), крім житлових приміщень у гуртожитках та житла: яке належить на правах спільної сумісної або часткової власності; отриманого у спадщину особою, визначеною в частині першій статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за умови, що жодне із житлових приміщень, яке перебуває у власності, у тому числі на яке оформлено право на спадщину, не здається в оренду, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства; розташованого в сільській місцевості, селищах міського типу, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення; знищеного/непридатного для проживання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, або з інших причин, за наявності відповідної інформації у Державному реєстрі майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, або за умови подання документального підтвердження від органів місцевого самоврядування такого факту знищення/пошкодження житлового приміщення (квартири, будинку); отриманого дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, особою з їх числа за рахунок державного чи місцевого бюджету. Інформація про наявність (відсутність) у власності зазначених осіб житлових приміщень зазначається у декларації;

За пунктом 22 Положення № 848, житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства: які зареєстровані (задекларовані) в житловому приміщенні (будинку); які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору наймання (оренди) житла (далі - орендарі), за рішенням суду, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги; які не зареєстровані (не задекларовані) в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору наймання (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.

У випадках, передбачених абзацами третім і четвертим цього пункту, склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії з додаванням до заяви відповідних документів, що підтверджують проживання за фактичною адресою домогосподарства.

Житлова субсидія не може призначатися одночасно і за зареєстрованим місцем проживання особи, і за її задекларованим місцем проживання, і за місцем її фактичного проживання.

За положенням пункту 78 Положення № 848, після закінчення строку отримання житлової субсидії уповноважені органи самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді, крім домогосподарств: у складі яких є особи, зазначені у підпункті 3 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, зазначених в абзацах шостому - одинадцятому підпункту 3 пункту 14 цього Положення); які отримують житлову субсидію за місцем фактичного проживання як внутрішньо переміщені особи; у складі яких є задекларовані особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих (задекларованих) осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг.

За пунктом 80 Положення № 848, домогосподарствам, зазначеним у пункті 78 цього Положення, призначення житлової субсидії на наступний строк здійснюється після подання нових заяви та декларації.

При цьому, суд враховує норми законодавства чинні на час надання позивачу статусу внутрішньо переміщеної особи та зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2018 №841 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" абзац перший пункту 16 Положення №848 викладено у такій редакції: 16. Після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім осіб, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, осіб, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб)..

Крім того, цією постановою абзац третій пункту 16 Положення №848 викладено у такій редакції: Особам, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, особам, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, орендарям, внутрішньо переміщеним особам, громадянам, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарствам, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб, призначення житлової субсидії на наступний строк здійснюється після подання нових заяви та декларації..

Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 1 жовтня 2018 року.

Положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1022" передбачено перелік випадків, в яких призначення житлової субсидії з 01.05.2018 мало здійснюватися лише після подання нових заяви і декларації, зокрема, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Водночас, абзацами 1 та 3 пункту 16 Положення №848 (в редакції з 01.05.2018) такий випадок не був передбачений, та лише з 01.10.2018 редакція зазначених норм передбачає, що особам, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, призначення житлової субсидії на наступний строк також здійснюється після подання нових заяви та декларації.

Отже, з моменту отримання позивачем статусу внутрішньо переміщеної особи, з 14.03.2019, так і в подальшому, призначення позивачу субсидії на наступний період відбувається лише після подання позивачем нової заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, із зазначенням в ній відомостей про всіх зареєстрованих осіб, зокрема про дружину, як члена сім`ї позивача.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 .

Матеріали справи містять довідку від 14.03.2019 № 1608- про те, що позивач є внутрішньо перемішеною особою з фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 . Доказів припинення статусу позивача, як внутрішньо переміщеної особи матеріали справи не містять.

Таким чином, дії відповідача щодо не перепризначення автоматично позивачу з 01.05.2023 по особовій справі № 10135 субсидії за комунальні послуги по будинку Л-1 в АДРЕСА_1 (раніше Маяковського), по якому 03.05.2019 за технічним висновком встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації без подання заявником відповідної заяви, є правомірними, а тому позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають.

Також, згідно пункту 47 Положення №848 у разі виявлення помилки у заяві та/або декларації уповноважений орган повідомляє громадянину про необхідність протягом 30 календарних днів виправлення помилки. Якщо протягом визначеного строку громадянин не виправив помилки у заяві та/або декларації, уповноважений орган відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника (але не довше ніж до дня закінчення опалювального/неопалювального сезону), що підтверджується документально.

Пунктом 48 Положення № 848 передбачено, що під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням.

У пункті 49 Положення № 848 вказано, що у разі коли документи, передбачені пунктом 43 цього Положення, подано не в повному обсязі, уповноважений орган інформує заявника про необхідність подання таких документів. Питання призначення житлової субсидії розглядається уповноваженим органом за умови надходження документів, які не були подані одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Громадянин, який звернувся за призначенням житлової субсидії, має право надавати уповноваженому органу додаткові документи, що не передбачені цим Положенням, але необхідні для прийняття об`єктивного рішення.

Громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Як підтверджується обставинами справи, позивачу 12.01.2024 зателефонувала ОСОБА_4 з Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) АДРЕСА_3 (05359) 9-27-68, запропонувала йому надіслати їй платіжки про сплату з особовими рахунками або особові рахунки.

Матеріали справи свідчать, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області отримавши заяви позивача від 11.01.2024 та від 12.01.2024 про призначення йому субсидії прийняло рішення від 23.01.2024 № -2024-1 якими відмовило у призначенні субсидії у зв`язку із поданням документів не в повному обсязі, тобто, прийнято рішення з порушенням строку в 30 днів визначеного Положенням № 848.

Недоліки заяви позивача в частині відсутності переліку послуг, на які особа потребує житлову субсидію, обов`язковість яких передбачена пунктом 43 Положення, є суттєвими та слугували для відповідача законною підставою для відмови у призначенні житлової субсидії.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем недоліки вказаних заяв від 11.01.2024 та від 12.01.2024 були усунуті протягом 30-ти днів з моменту повідомлення його спеціалістом про таку необхідність.

Таким чином, у разі подання позивачем документів не в повному обсязі, а саме: відсутність переліку послуг, на які особа потребує житлову субсидію, він повинен був долучити додатково необхідні документи, що в силу пункту 43 Положення є обов`язковим. Проте зазначених вимог позивачем не дотримано, що свідчить про подання заявником не в повному обсязі усіх необхідних для призначення субсидії документів.

21.02.2024 позивачем надано до Головного управління заяву та декларацію, в яких було зазначено перелік житлово-комунальних послуг, номери особових рахунків та відомості про дружину.

Підчас розгляду звернення Головним управлінням отримано інформацію, зокрема з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у його власності більше, ніж одне житлове приміщення. З цих підстав, відповідач рішенням від 28.02.2024 № -2024-3 відмовив позивачу у призначенні житлової субсидії з тих підстав, що у власності осіб є більше ніж 1 житлове приміщення (квартира, будинок).

Вказане рішення не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином з огляду на встановлені обставини та законодавче обґрунтування, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Стосовно тверджень апелянта про не розгляд судом першої інстанції його клопотання про звільнення від сплати судового збору та помилкове стягнення з нього судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Апелянтом разом з позовом подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

Як вбачається з цієї ухвали, суд розглянув клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом. Дослідивши обставини наведені в його обґрунтування, суд дійшов до висновку про можливість його часткового задоволення та відстрочення позивачеві сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, помилковим є посилання позивача на не розгляд судом клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Проте, зі змісту ухвали суду від 12 лютого 2024 року вбачається, що суд першої інстанції при розгляді клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору не вмотивував підстави для часткового задоволення цього клопотання та відстрочення сплати судового збору.

Надіючи заявленим у клопотанні та скарзі обставинам щодо звільнення позивача від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є людиною похилого віку, не працює, предметом позову є захист соціальних прав позивача. Пенсія є єдиним джерелом доходу останнього. Отже, позивач, перебуває у скрутному матеріальному становище та не має змоги сплатити судовий збір.

Частиною 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положеннями пп. 1, 3 ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VІ визначено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо, зокрема: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Як зазначалось, з ухвали суду про відмову у звільнення позивача від сплати судового збору вбачається, що суд не вмотивував підстави не прийняття наданих позивачем доказів на підтвердження скрутного матеріального становища як підстав звільнення від сплати судового збору, хоча матеріали справи містять документи, які підтверджують ці обставини. Ухвала суду не містить фактичної правової оцінки тим обставинам (аргументам), які зазначені позивачем.

Європейський Суд неодноразово, а зокрема у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії», наголошував на тому, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Також Європейський Суд неодноразово вказував на необхідність дотримання з однієї сторони балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Отже, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Кодекс адміністративного судочинства України, а так само і Закон України «Про судовий збір`передбачають можливість звільнення від сплати судового збору, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору в залежності від майнового стану особи. Тобто, визначено єдиний критерій для застосування таких пільг при сплаті судового збору - майновий стан особи.

У справі «ФК Мретебі проти Грузії» Європейський суду з прав людини розглядав питання законності відмови Верховного Суду Грузії від звільнення від сплати судового збору заявника (футбольного клубу), та відмітив, що Верховний Суд неналежним чином дослідив аргументи заявника, не вказав, чи достатньо наданих йому доказів на підтвердження фінансової неможливості сплатити судовий збір та не витребував доказів, яких, на його думку, не вистачало. Верховний Суд просто зазначив, що ніяких підстав для надання звільнення від судового збору не існувало.

У цій справі Суд назвав відмову Верховного Суду звільнити заявника від сплати судового збору, без відповідного обґрунтування, «безпідставним» обмеженням права останнього на доступ до правосуддя та зазначив, що, на його переконання, відмова у звільненні була зумовлена виключно бажанням Верховного Суду поповнити державний бюджет.

Отже, з урахуванням значного збільшення ставок судового збору, питання перевірки реальної спроможності заявників сплатити судовий збір набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору.

Виходячи з вищенаведеного рішення ЄСПЛ, при розгляді таких справ національним судам слід належним чином обґрунтовувати свої рішення про задоволення чи відмову у розстроченні/відстроченні/зменшенні чи взагалі звільненні від сплати судового збору. При цьому простого зазначення «не надано доказів на підтвердження майнового стану» недостатньо.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що, задовольняючи частково клопотання позивача, відстроюючи сплату судового збору та в подальшому рішенням суду стягуючи його, суд першої інстанції без належного обґрунтування дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача судового збору.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального прав, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, змінити рішення суду в частині стягнення судового збору з позивача..

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. у справі № 200/736/24 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. у справі № 200/736/24 - змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. у справі № 200/736/24 - виключити.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 р. у справі № 200/736/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 09 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць