Справа № 554/9716/24
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.10.2024Справа № 554/9716/24
Провадження № 2-а/554/158/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Грай К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області , інспектора ВБДР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дряниці Миколи Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник позивача Хлистун І.М., звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області , інспектора ВБДР УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дряниці Миколи Юрійовича, про скасування постанови серії БАД № 533396 від 03.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 127-3 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_1 зазначила, що 03 вересня 2024 року інспектором ВБДР УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дряниця Миколою Юрійовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №533396, згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень у зв`язку з порушенням вимог п.16 КМУ від 20.05.2009 №487, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 127-3 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Представник позивача вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення. Не погоджуючись з діями поліцейського під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, вказує, що суб`єктами відповідальності за ст.127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Позивач звертає увагу суду на те, що поліцейським при розгляді справи та складані постанови не встановлено та не внесено до Постанови обов`язкові реквізити, а саме: марка та модель транспортного засобу, належність транспортного засобу.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які представником позивача усунуто в строк вказаний в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін.

08 жовтня 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов відзив Управління патрульної поліції в Полтавській області на адміністративний позов ОСОБА_2 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 03.09.2024 о 10 год. 32 хв. нарядом патрульної поліції в м. Полтаві по вул. Героїв АТО, 63 було помічено навчальний транспортний засіб Daewoo Matiz, номерний знак НОМЕР_1 , котрий не був обладнаний додатковими дзеркалами, що є порушенням ПДР (п. 24.8). Після зупинки транспортного засобу, в ході спілкування з водієм було встановлено, що водій атестований спеціаліст (інструктор) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи на посаді ТОВ навчально-водійського центру «Перспектива-плюс», допустив до практики підготовки (керування транспортним засобом Daewoo Matiz, номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успішно не склала теоретичний іспит у відповідному територіальному сервісному центрі МВС, чим порушив п. 16 Постанови КМУ № 487. З витягу бази даних МВС України стосовно результатів складання територіального іспиту в регіональному ТСЦ МВС України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідує, що остання на момент винесення постанови (03.09.2024 року) теоретичний іспит в ТСЦ № 534127.08.2024 року не склала. Теоретичний іспит складено лише 18.09.2024 р., тобто після винесення оскаржуваної постанови. Щодо змісту постанови представником відповідача зазначено, що постанова повністю відповідає вимогам , усі обов`язкові реквізити вказані, усі графи заповнені чітко. У постанові чітко описано допущене порушення, у тому числі і марка, модель транспортного засобу та його належність , є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ст. 127-3 КУпАП (а.с.21-25).

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 вересня 2024 року о 10.59 год. інспектором ІЗБДР УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дряницею М.Ю. складено постанову про те, що ОСОБА_1 03 вересня 2024 року 10 год. 32 хв. в м. Полтава , вул. Героїв АТО,63, будучи атестованим (інспектором) на посаді в ТОВ НВЦ «Перспектива плюс», допустив до практичної підготовки громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка успішне не склала теоретичний іспит у відповідному ТСЦ МВС порушила п. 16 Постанови КМУ № 487 , чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 127-3 КУпАП (а.с.19).

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №533396 від 03.09.2024.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відповідно до ст. 127-3 КУпАП порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами - підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулює Закон України «Про дорожній рух».

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктами 24.8, 30.3К ПДР передбачено, що транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки "Навчальний транспортний засіб" відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 цих Правил. Транспортні засоби (за винятком автобусів), які використовуються для навчання, також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу передбачає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв. На відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки "Навчальний транспортний засіб" - рівносторонній трикутник білого кольору з вершиною догори і каймою червоного кольору, в який вписано літеру "Н" чорного кольору (сторона - не менше 200 мм, ширина кайми - 1/10 цієї сторони). Знак розміщується спереду і ззаду на транспортних засобах, що використовуються для навчання водінню (допускається встановлення двостороннього знака на даху легкового автомобіля).

Відповідальність за порушення вимог п.24.8, п.30.3К ПДР передбачена ст.127-3 КУпАП.

Частинами 2, 4 ст.258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.1, ч.2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу III Інструкції визначено, що постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.127-3 КУпАП, поліцейськими підрозділу Департаменту патрульної поліції, Департаменту внутрішньої безпеки, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з ч.1 cт.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 127-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами-підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів, особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суб`єктами відповідальності за ст.127-3 КУпАП є виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, а також фізичні особи-підприємці, які проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127-3 КУпАП, - посадовою особою закладу або фізичною собою-підприємцем, яка проводить підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Отже, відповідачем не доведено, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Ураховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП.

За змістом п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не надані належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови, узв`язку з чим, позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №533396 від 03.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.127-3 КУпАП.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для ухвалення судового рішення.

Керуючись : ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 132, 139, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 533396 від 03.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-3КУпАП, та накладено штраф в розмірі 8500 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 127-3КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО НОМЕР_2 .

Відповідач Інспектор ВБДР УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції Дряниця Микола Юрійович, місце знаходження, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

Суддя Л.І.Савченко