Справа № 140/3927/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3927/23 пров. № А/857/8929/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П., Обрізко І.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (головуючий суддя Мачульський В.В.) ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Луцьк у справі № 140/3927/23 за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

14.03.2024 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2021.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримана Управлінням після проведення фактичної перевірки податкова інформація, наведена у листі ГУ ДПС у Львівській області від 21.12.2021 №4855/7/13-01-09-06-04, сама по собі не могла бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а тому висновки відповідача про наявність правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР, є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому оскаржуване рішення Управління від 21.12.2021 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що перевіркою встановлено факти зберігання та реалізації позивачем тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки, а зокрема сигарил, (що класифікуються за кодом УКТ ЗЕД сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з вмістом тютюну), що марковані марками акцизного податку, а саме: ТВ ІНШІ. Зазначає, що Управління надіслано запит до ГУ ДПС у Львівській області про надання інформації, на який вид продукції та кількість сигарил в пачці були видані описані марки акцизного податку відповідно до коду товару згідно з УКТЗЕД, опис товару згідно УКТЗЕД, а також про суму акцизного податку, сплачену виробником за вказані марки акцизного податку в розрізі кожної марки акцизного податку окремо. Після отримання відповіді від ГУ ДПС у Львівській області контролюючим органом встановлено, що марки акцизного податку «ТВ ІНШІ» видавалися для маркування сигар включаючи сигари з відрізним кінцем, сигарил (тонкі сигари) та сигарет, цигарок з тютюном, або його замінниками: сигар, включаючи сигари з відрізним кінцем та сигарил (тонкі сигари) з вмістом тютюну УКТЗЕД , кількість штук в пачці 2 сигарили. Таким чином, тютюнові вироби сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у ФОП ОСОБА_1 марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими, що є порушенням вимог абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». З врахуванням наведеного, позивачем порушено ст.11 Закону Україну №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та керуючись ст.54 ПК України та абз.19 ч.2 ст.17 Закону №481 правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 17000 грн.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Управління від 26.11.2021 №3493 «Про проведення фактичної перевірки» проведено фактичну перевірку кафе «Орхідея», де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт від 30.11.2021 реєстраційний №10147/03-20-07-05/ .

Перевіркою встановлено порушення вимог статті 11 Закону № 481/95-ВР, а саме факт зберігання та реалізації тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки, зокрема сигарил (класифікуються за кодом УКТ ЗЕД сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з вмістом тютюну), що марковані МАП «ТВ інші».

В подальшому працівниками Управління описані марки акцизного податку на тютюнових виробах виробництва та надіслані запити до Головного управління ДПС у Львівській області про надання інформації на який вид продукції та кількість сигарил в пачці були видані описані марки акцизного податку відповідно до коду товару згідно з УКТЗЕД, опис товару згідно УКТЗЕД, а також суму акцизного податку, сплачену виробником за вказані марки акцизного податку в розрізі кожної марки акцизного податку окремо.

Після отримання відповіді від Головного управління ДПС у Львівській області, 21.12.2021 на підставі вищевказаного акта перевірки, Управління прийняло податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 17 000,00 грн за зберігання тютюнових виробів, маркованих МАП невстановленого зразка.

Вважаючи таке повідомлення-рішення безпідставним та таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Абзац 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР передбачає, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з пп.14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пункт 226.3 ст.226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки. сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку; рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №1251).

Так, згідно з п.8 Положення №1251 марки продаються суб`єктам господарювання, які відповідно до законодавства є платниками акцизного податку з алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах.

Відповідно до п.16 Положення №1251 покупець марок веде їх облік за видами і забезпечує схоронність. У разі виявлення фактів порушення порядку ведення обліку і зберігання придбаних суб`єктом господарювання марок продавець марок має право тимчасово зупинити подальший їх продаж такому покупцю.

Пункт 20 Положення №1251 передбачає, що маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Згідно з п.226.8 ст.226 ПК України кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці). Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ «тютюн імпортний», ТВ «тютюн вітчизняний») у кількісному виразі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, марки акцизного податку, зазначені в акті фактичної перевірки від 30.11.2021 №10147/03-20-07-05/ та щодо яких відповідач подавав запит в ГУ ДПС у Львівській області, видавались ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» для маркування тютюнових виробів 28.11.2020.

Зі змісту листа Офісу великих платників податків ДПС №40180/10/28-10-52-03 від 31.12.2020 вбачається, що станом на 28 грудня 2020 року заборгованість ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» по акцизному податку відсутня.

Пункт 226.11 статті 226 ПК України передбачає, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзац 19 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Метою застосування вищевказаного штрафу є відповідальність за ухилення від сплати акцизного податку.

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року по справі №810/2155/16 вказав на те, що визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом №481/95-ВР, є встановлення фактів вчинення позивачем порушень, зафіксованих у актах фактичних перевірок.

Матеріалами справи стверджується, що Управлінням зроблено висновок про те, що тютюнові вироби сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у господарській діяльності позивача, в якого здійснювалася відповідна фактична перевірка, марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими.

При цьому, такий висновок контролюючим органом зроблено відповідно до інформації ГУ ДПС у Львівській області №4855/7/13-01-09-06-04 від 21.12.2021 щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема щодо визначення кількості сигарил в пачці), зі змісту якої вбачається, що марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів ТІ ІНШІ видавалися для маркування сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями, сигарил (тонкі сигари) та сигарет, цигарок, з тютюном або його замінниками: сигар, включаючи сигари з відрізними кінцями, сигарил (тонкі сигари), з вмістом тютюну, код УКТЗЕД , кількість штук у пачці 2 сигарили.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що марки акцизного збору на описаних тютюнових виробах, які зберігалися та реалізовувалися у господарській діяльності позивача, були підробленими/фальсифікованими, пошкодженими (про наявність таких доказів в акті фактичної перевірки не зазначено) чи взагалі відсутніми.

Так, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року №790, відповідно до пункту 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, в якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Управлінням у акті перевірки на підставі інформації ГУ ДПС у Львівській області щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема, щодо визначення кількості сигарил в пачці), на які отримані виробником марки акцизного податку «ТВ «ІНШІ»», зроблено висновок, що тютюнові вироби - сигарили, які зберігалися та реалізовувалися у господарській одиниці позивача, який перевірявся, марковані марками акцизного податку, що не відповідають продукції, тобто вважаються не маркованими.

Однак контролюючим органом не враховано того факту, що відповідальною особою за маркування тютюнових виробів є безпосередньо виробник (імпортер) такої продукції, а не особа, яка таку продукцію реалізовує, що передбачено підпунктом 226.8 статті 226 ПК України, а тому суб`єкт, який реалізує відповідну продукцію, не може нести відповідальність за правильність маркування тютюнових виробів їх виробником (імпортером).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначальною умовою для встановлення порушення суб`єктом господарювання абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР мала бути не інформація ГУ ДПС у Львівській області про те, на яку тютюнову продукцію проводилось замовлення марок акцизного податку платником акцизного податку, а відомості щодо фактичного використання таких марок акцизного податку відповідним платником акцизного податку та відповідності сум акцизного податку фактично сплаченого відповідним його платником до відомостей вказаних у відповідному звіті із використання марок акцизного податку та зареєстрованої відповідної декларації із сплати акцизного податку, що контролюючим органом зроблено не було.

При цьому, як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, контролюючим органом проведено інвентаризацію наявних тютюнових виробів (сигарил), які зберігаються (наявні) у суб`єкта господарювання, складено реєстр марок акцизного податку, якими марковані вказані тютюнові вироби та ним були вжиті заходи щодо визначення виду тютюнових виробів (зокрема щодо кількості сигарил в пачці), на які отримувались виробником марки акцизного податку, шляхом надсилання відповідних запитів.

Матеріалами справи також стверджується, що на адвокатський запит представника позивача ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» надав інформацію №01-0712 від 07 грудня 2020 року щодо обсягів виробництва тютюнових виробів за кодом УКТЗЕД (сигарили) та здійснення відповідних сплат акцизного податку до Державного Бюджету України. Зі змісту якого вбачається, що за 2019 рік сума сплаченого акцизного податку становить 314485774,77 грн; за 2020 рік - 901387259,76 грн.

Крім того, з листа Офісу великих платників податків ДПС №40180/10/28-10-52-03 від 31 грудня 2020 року вбачається, що станом на 28 грудня 2020 року заборгованість у «ТОВ МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» по акцизному податку у 2020 році із вироблених тютюнових виробів - сигарил (УКТ ЗЕД ) у розрізі періодів відсутня.

Також з аналізу змісту листа Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3655/6/35-00-04-18 від 23 жовтня 2021 року вбачається, що станом на 30 вересня 2021 року в інтегрованій картці платника ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП» обліковується переплата 60806616,15 грн за платежем 14020600 (акцизний податок на тютюн та тютюнові вироби, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що отримана відповідачем після проведення фактичної перевірки податкова інформація, наведена у листі ГУ ДПС у Львівській області від 21 грудня 2021 року №4855/7/13-01-09-06-04 сама по собі не могла бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а тому висновки відповідача про наявність правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що контролюючим органом не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження факту зберігання та реалізації позивачем тютюнових виробів з марками акцизного податку з ознаками підробки, зокрема сигарил, (що класифікуються за кодом УКТ ЗЕД сигари, сигари з відрізаними кінцями та сигарили, з вмістом тютюну), що марковані марками акцизного податку ТВ ІНШІ, а тому підстави для застосування до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій відсутні.

Крім того, пунктом 226.9 статті 226 ПК України визначено, що вважаються такими, що немарковані: сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, виявлені в ході перевірки сигарили STRONG ROYAL з маркою акцизного податку 13ААОД 252779, виготовлені 28.11.2020.

З огляду на таке, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані сигарили не можуть бути визнані такими, що немарковані, оскільки виготовлені вони 28.11.2020, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта щодо порушення маркування вказаних тютюнових виробів.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо скасування оскаржуваного повідомлення-рішення від 21.12.2021 №.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №140/3927/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко