Справа № 340/3496/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/3496/24
Суддя І інстанції Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі ОСОБА_2 про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним наказ № 48/К від 24.05.2024 року про звільнення з посади заступника начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та скасувати даний наказ;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги поновити позивача на посаді заступника начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги вжити заходів щодо переведення позивача з посади начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на посаду завідувача сектору "Олександрійське бюро правничої допомоги" Олександрійського відділу надання безоплатної правничої правової допомоги Центрально-Причорноморського управління надання безоплатної правничої допомоги;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги вжити заходів щодо виплати позивачу середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року провадження у справі №340/3496/24 за позовом ОСОБА_1 до Комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі ОСОБА_2 про призначення протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована помилковістю висновків суду що справа №340/3496/24 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і як наслідок, про наявність підстав для закриття провадження у справі. Вказує на те, що справа №340/3496/24 підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідач вповноважений владно керувати діями ОСОБА_1 , які мають відношення до роботи Центру, який, у свою чергу, створений Міністерством юстиції України, є особою публічного права та надає публічні послуги. Вказує на те, що спір виник у зв`язку із неналежним виконанням керівництвом Центру своїх обов`язків по дотриманню вимог чинного законодавства.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити у її задоволенні.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 463/6961/18, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що оспорюваним наказом голови комісії з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24 травня 2024 року №48/К, яким звільнено з посади заступника начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 .

Тобто, спір у цій справі виник щодо правомірності прийняття наказу про звільнення позивачки з посади заступника начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Отже, за своєю правовою природою, відносини, які склалися між сторонами, пов`язані з трудовими правовідносинами, фактично існує трудовий спір.

Як уже зазначалось вище судом апеляційної інстанції, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій у тих правовідносинах, у яких виник спір.

В свою чергу, наказом Міністерства юстиції України від 02 липня 2012 року № 967/5 затверджено Положення про центри з надання безоплатної правничої допомоги (далі - Положення).

Згідно пунктів 1, 2, 4 Положення центри з надання безоплатної правничої допомоги (далі - центри) утворюються, реорганізовуються та ліквідовуються Міністерством юстиції України за пропозицією Координаційного центру з надання правничої допомоги (далі - Координаційний центр) з урахуванням потреб відповідної адміністративно-територіальної одиниці та забезпечення доступу осіб до безоплатної правничої допомоги і є територіальними відділеннями Координаційного центру.

Центри діють на підставі положення, яке розробляється відповідно до цього Положення і затверджується Координаційним центром.

Центри є неприбутковими організаціями, користуються правами юридичної особи, мають печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства.

Пункт 17 Положення визначає, що місцевий центр очолює директор, який призначається на посаду шляхом укладання контракту строком на три роки і звільняється з посади директором Координаційного центру.

Директором місцевого центру може бути особа, яка має вищу освіту не нижче другого (магiстерського) рівня (вища освіта за спеціальностями галузей знань «Право», «Соціальна робота», «Управління та адміністрування» є перевагою), загальний трудовий стаж не менше 3 років, досвід роботи на керівних посадах не менше 1 року (досвід роботи у сфері права або соціальної роботи є перевагою).

Згідно із пп.4 п.18 Положення директор місцевого центру відповідно до визначених Координаційним центром кваліфікаційних вимог призначає на посади та звільняє з посад:

- керівників самостійних структурних підрозділів місцевого центру - за погодженням з регіональним/міжрегіональним центром (крім керівників бюро правничої допомоги, які призначаються на посаду та звільняються з посади директором місцевого центру за погодженням з Координаційним центром);

- інших працівників місцевого центру.

Аналіз вищенаведеного надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що відповідач у справі - Комісія з реорганізації Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі ОСОБА_2 не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та не виконує окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень під час винесення оспорюваного наказу в частині звільнення позивача з посади заступника начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Заступник начальника відділу безоплатної правової допомоги Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначається на посаду та звільняється з неї наказом директора місцевого цегнтру з дотриманням вимог чинних нормативно-правових актів про працю.

Отже, посада заступника начальника відділу не належить до посад публічної служби у розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, оскільки звільнення з посади регламентовано виключно нормами КЗпП України, а спірні правовідносини щодо роботи на посаді заступника начальника відділу не пов`язані із проходженням публічної служби.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в місцевих загальних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України до юрисдикції загальних судів відносяться, зокрема, справи, які розглядаються у порядку цивільного судочинства, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги не стосуються захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та спірні правовідносини не пов`язані із проходженням позивачем публічної служби, а спір у цій справі стосується приватноправових (трудових) відносин, отже, захист прав має здійснюватися у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, апеляційна скарга не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун