Справа № 300/3793/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. справа № 300/3793/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Лудчак А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Винника Ю.Г.,

представника відповідача Бичай Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , до відповідача: Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018 про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 №658 про притягнення підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 25.04.2024 №167 о/с (по особовому складу) в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , спеціальний жетон - 0103825, старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, на підставі п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» з 25.04.2024, звільненого зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити підполковника ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора- чергового чергової частини відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині;

- стягнути з ГУНП в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25.04.2023 по день постановлення рішення у справі та допустити до негайного виконання рішення суду у цій частині у межах стягнення за один місяць.

Адміністративний позов мотивований тим, що з 13.01.2003 по 06.11.2015 підполковник ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ (міліції) України, а з 07.11.2015 по 25.04.2024 проходив службу в органах Національної поліції України. Відповідно до наказу від 25.04.2024 № 167 о/с позивача, спеціальний жетон - 0103825, старшого інспектора-чергового чергового чергової частини відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 25.04.2024 звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. 30.04.2024, з листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області від 25.04.2024 №1232/108/12-2024, ОСОБА_1 стало відомо про звільнення його зі служби в поліції. Представник позивача вважає таке звільнення ОСОБА_1 незаконним, оскільки зазначені в наказі підстави для його звільнення не відповідають дійсним обставинам справи, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, що не могло бути застосовано у даному випадку, оскільки його вину у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлено у визначеному законом порядку.

Так, 12.04.2024 за місцем проживання ОСОБА_1 та в його особистому автомобілі працівниками Івано-Франківського ДВБ НПУ спільно з ТУ ДБР, розташованого у місті Львові проведено обшуки у рамках кримінального провадження №0000036 від 15.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.368 КК України за фактом нібито вимагання ним неправомірної вигоди в розмірі 700 доларів США за сприяння через працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 2641 РСЦГСЦ МВС в Івано-Франківській області у відновленні втраченого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 - особі, яка перебуває за кордоном, ця подія була зареєстрована 13.04.2024 в Журналі Єдиного обліку, що передбачено Інструкцією «Про Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 08.02.2019 №100. Дана подія стала підставою для видання наказу начальника ТУ НПУ в Івано-Франківській області від 12.04.2024 №633 про призначення службового розслідування, а висновок службового розслідування від 17.04.2024 - для видання наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 № 658 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з Національної поліції України.

Представник позивача вважає, що дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування безпідставно надано оцінку доказам, належність та допустимість яких має встановлюватися під час досудового розслідування та у суді першої інстанції щодо встановлення наявності або відсутності вини у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передчасно надавши йому статус «винуватої особи», до сьогодні досудове розслідування триває, повідомлення про піозру позивачу не вручалося.

Представник ОСОБА_2 вказав, що притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте, ці підстави не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. При цьому, вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Не можливо притягнути працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На думку представника позивача, в матеріалах службового розслідування відсутні будь-які інші докази, крім матеріалів кримінального провадження № 0000036 від 15.02.2024, що були здобуті в ході службового розслідування та надавали б підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. Дисциплінарною комісією не надано оцінки по суті інкримінованого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку відповідно до його кваліфікації через призму правил професійної етики та не встановлено, які саме дії позивача кваліфіковано комісією як такі, що дискредитують звання працівника поліції та принижують авторитет органів Національної поліції України. Дисциплінарною комісією не встановлено факту порушення ним саме службової дисципліни, унаслідок чого відповідач дійшов помилкових висновків про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для застосування щодо позивача саме крайнього заходу дисциплінарного впливу, такого, як звільнення.

Зауважив, що оскаржуваний наказ по особовому складу від 25.04.2024 №167 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції видавався відповідачем у період тимчасової непрацездатності позивача. Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області при прийнятті оскаржуваного наказу від 25.04.2024 №167 о/с безпідставно не взято до уваги обставин перебування позивача на лікуванні та у стані тимчасової непрацездатності, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, в тому числі можуть бути підставою для змін до оскаржуваного наказу в частині зміни дати звільнення. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.06.2024. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування та інших матеріалів, за наявності, що передували винесенню оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області №658 від 17.04.2024 та №167о/с від 25.04.2024 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 та довідку про заробітну плату позивача за останні 2 місяці перед звільненням.

17.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшла інформація про порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 , старшим інспектором - черговим відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, що призвело до підриву авторитету поліції та виразилось у недотриманні норм чинного законодавства і відповідно неналежному виконанні службових обов`язків. Наказом від 12.04.2024 № 633 з метою повного та об`єктивного дослідження обставин, повноти виконання службових обов`язків поліцейським призначено службове розслідування, в ході якого дисциплінарною комісією з`ясовано, що за матеріалами Івано-Франківського управління ДВБ НП України, П`ятим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого в місті Львові, внесено відомості до ЄРДР за № 0000036 від 15.02.2024 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України по факту вимагання неправомірної вигоди старшим інспектором-черговим ВП №2 (м. Богородчани) Івано-Франківського РУН ГУНП в Івано-Франківській підполковником поліції ОСОБА_1 , в розмірі 700 доларів США за сприяння через працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 у відновленні втраченого посвідчення водія. Під час проведеного контролю за вчиненням злочину та комплексу НСРД задокументовано передачу підполковником поліції ОСОБА_1 дублікату посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , за виготовлення якого він попередньо отримав 300 доларів США. Позивача у порядку ст. 208 КПК України не затримано.

Відповідач наголосив, що на позивача покладено підвищену відповідальність, проте своїм вчинком ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського, що викликало значний резонанс серед особового складу та завдало тяжких наслідків, що виразились у підриві авторитету не тільки відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП, а й всієї поліції.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 дисциплінарною комісією враховано, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

За таких обставин, в ході проведення службового розслідування чітко встановлено та доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні службової дисципліни, невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, тобто вчинення підполковником поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, зокрема вимог пп. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VІІІ, ст. 37, 38, 39 розділу VI Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700- VII, п. 1, пп. 1, 2, 11, 13 п. З ст.1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1,2 п. 1 розділу II, п. З розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 2 п. 1 наказу НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції».

Вина підполковника поліції ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку повністю підтверджена матеріалами службового розслідування в їх сукупності. Так, наказом ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 № 658 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Івано-Франківській області» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУНП по особовому складу від 25.04.2024 № 167 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 25.04.2024.

Відповідач вказав, що відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України №1179 від 09.11.2016, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як в робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватись норм професійної етики. ГУНП в області скеровано лист за №1142/108/12-2024 від 17.04.2024 для внесення даних ОСОБА_1 до Реєстру корупціонсрів, як особи, яка вчинила корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.

Вважає, що звільнення позивача за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке ніяк не пов`язано з кінцевим рішенням у кримінальному провадженні. Відтак, його доводи про незаконне застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку із недоведеністю його вини у скоєнні кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки хоча підстави для застосування дисциплінарної та кримінальної відповідальності в даному випадку і пов`язані між собою, проте не є тотожними.

Щодо доводів позивача, що застосоване до нього дисциплінарне стягнення є крайнім заходом дисциплінарного вплину, що не могло бути застосовано у даному випадку, зауважив, що при обранні виду дисциплінарного стягнення комісією за результатами аналізу всіх матеріалів справи, отриманих у межах службового розслідування, враховано ступінь вини позивача, встановлено обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність (період служби, заохочувальні відзнаки, службову характеристику), відтак, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що описані вище дії, вчинені підполковником поліції ОСОБА_1 , як раз таки після більше 20 років служби, - є такими, що підривають авторитет Національної поліції та довіру до нього, як носія влади, а також свідчать про низькі морально-ділові якості та його особисту недисциплінованість, що унеможливлює подальше виконання ним своїх службових обов`язків в лавах Національної поліції. ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок який на думку керівництва ГУНП в області є співмірним із видом дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Стосовно доводів позивача, що оскаржуваний наказ про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції видавався відповідачем у період тимчасової непрацездатності позивача, зазначив, що така позиція позивача с хибною та помилковою, оскільки згідно зі здійсненою ГУНП в Івано-Франківській області перевіркою за допомогою електронного кабінету юридичної особи на сайті Пенсійного фонду України у розділі «Листки непрацездатності» за пошуковими параметрами: Прізвище непрацездатної особи: ОСОБА_1 ; Ім`я непрацездатної особи: ОСОБА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 », встановлено, що позивач станом на дату звільнення та дату винесення оскаржуваного наказу ГУНП №167 о/с - 25.04.2024 не перебував у періоді тимчасової непрацездатності. Відповідно до Листка непрацездатності №22386393-2 датою відкриття листка непрацездатності є 18.04.2024, а датою закриття: 24.04.2024. А наступний листок непрацездатності відкритий лише з 11.06.2024 по 19.06.2024. Отже, ОСОБА_1 на момент звільнення не перебував у періоді тимчасової непрацездатності.

03.07.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що, на думку представника позивача, у діях ОСОБА_1 , які висновками службового розслідування від 17.04.2024 кваліфіковано як вчинення дисциплінарного проступку, відсутня об`єктивна сторона діяння, за вчинення якого відповідач притягнув ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Висновок службового розслідування від 17.04.2024 не містить самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення позивачем службової дисципліни. Доказів на підтвердження обставин, викладених у висновку службового розслідування, не надано, крім обставин, описаних в ухвалах слідчого судді Івано-Франківського міського суду та інших матеріалах досудового розслідування. ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно згідно із долученою до відзиву службовою характеристикою, підписаною начальником ВГІ №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП підполковником поліції ОСОБА_9. Однак, членами дисциплінарної комісії, які проводили службове розслідування відносно ОСОБА_1 , передчасно, безпідставно та необгрунтовано, з порушеннями вимог п.З розділу II наказу МВС України від 07.11.2018 № 893, ст.ст. 11-12, ч.2 ст.13, 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року№ 2337-VІІІ зроблено висновок про порушення ним службової дисципліни та пов`язаності його дій з виконанням його службових обов`язків, що стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України. Нормами ст.13, ч.З ст.19 Закону «Про дисциплінарний статут органів Національної поліції» визначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку, при цьому під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вважає, що оспорювані накази прийняті з порушенням принципів обгрунтованості, тобто з врахуванням всіх обставин та пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Наголосив, що ОСОБА_1 , як на день накладення на нього дисциплінарного стягнення оскаржуваним наказом від 17.04.2024 №658, так і на день винесення оскаржуваного наказу від 25.04.2024 №167 о/с (по особовому складу) про виконання (реалізацію) дисциплінарного стягнення у виді звільнення позивача із служби в поліції, перебував на лікарняному (у періоді тимчасової непрацездатності). Звернув увагу, що медичний висновок про тимчасову непрацездатність та е-лікарняний, який є електронним аналогом паперового листка непрацездатності, - два різні електронні документи.

18.07.2024 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. В якому, зокрема, вказано, що в ході проведення службового розслідування чітко встановлено та доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні службової дисципліни, невиконанні та неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, тобто вчинення підполковником поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. З огляду на інкриміновані норми у вчиненні дисциплінарного проступку, підполковник поліції ОСОБА_1 своєю поведінкою, як на службі, так і в побуті має підтримувати високе звання поліцейського серед громадян, зокрема бути прикладом законослухняності та поваги до закону. Порушення спеціальних норм проходження служби є дисциплінарним проступком, який може потягнути за собою дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Також звернув увагу, шо станом на день винесення оскаржуваного наказу ГУНП №167 о/с від 25.04.2024, позивачем жодним чином не надано інформації та доказів про його перебування у періоді тимчасової непрацездатності. Наполягає, що відповідно до Листка непрацездатності №22386393-2 датою відкриття позивачу листка непрацездатності є 18.04.2024, а датою закриття: 24.04.2024. А наступний листок непрацездатності відкритий у період 11.06.2024 по 19.06.2024.

20.06.2024 підготовче засідання відкладено на 25.06.2024. У подальшому перенесено на 09.07.2024.

09.07.2024 суд на місці ухвалив продовжити за погодженням сторін строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 18.07.2024.

18.07.2024 закрито підготовче провадження, оголошено перерву у судовому засіданні до 27.08.2024. 27.08.2024 судом також оголошено перерву. 17.09.2024 засідання перенесено на 01.10.2024.

У судовому засіданні 01.10.2024 представники сторін підтримали правові позиції, викладені у заявах по суті справи. Представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, інші заяви та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, підполковник ОСОБА_1 з 13.01.2003 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ (міліції) України, а з 07.11.2015 по 25.04.2024 проходив службу в органах Національної поліції України.

Відповідно до п.1 наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 №658 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Івано-Франківській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, ст. 37, 38, 39 розділу VI Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700- VII, п. 1, пп. 1,2, 11, 13 п. З ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2З37-VІІІ, пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1, 2 п. 1 розділу II, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 2 п. 1 наказу НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції» до старшого інспектора - чергового відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 визначено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т.1, а.с.30-32).

25.04.2024 начальником ГУНП в Івано-Франківській області видано наказ №167 о/с «По особовому складу», яким підполковника поліції ОСОБА_1 , спеціальний жетон - 0103825, старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» з 25.04.2024 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (т.1, а.с.33).

Винесенню даних наказів передував Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором - черговим відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_1. від 17.04.2024, затверджений начальником ГУНП в Івано-Франківськй області полковником поліції ОСОБА_6 за результатами відповідного розслідування.

Не погоджуючись із вищевказаними розпорядчими актами та вважаючи їх незаконними, з метою захисту порушеного права на працю, позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Види відповідальності поліцейських встановлені ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, визначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Ураховуючи наведені норми, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків, недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807) (далі - Порядок № 893 ). Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893.

Згідно з п. 4 розд. ІІ Порядку № 893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Відповідно до п.п. 2, 3 та 5 розд. IV Порядку № 893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п. 6 розд. IV Порядку № 893 повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893.

Відповідно до п. 7 розд. V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і натепер.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану, у період дії воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції Українипід час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Дисциплінарного статуту якщо від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Згідно з пунктами 4, 13, 14 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.п. 2, 7 та 9 розд. VI Порядку № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з п 1. розд. VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч. 7 - ч.9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Аналогічні положення містяться в п. 2 розд. VII Порядку № 893.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, Дисциплінарним статутом передбачено оскарження саме наказу, яким застосовано до поліцейського дисциплінарне стягнення.

У межах розгляду справи з предметом позову про оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності суд надає оцінку обставинам, які свідчать про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку. Наказ про звільнення зі служби в поліції є лише реалізацією (наслідком) наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, як з`ясовано судом, у ході службового розслідування, призначеного відповідно до наказу ГУНП від 12.04.2024 № 633 (т.1, ас. 123-124), встановлено, що 15.02.2024 за матеріалами Івано-Франківського управління ДВБ НП України, П`ятим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого в місті Львові внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 15.02.2024 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України по факту вимагання неправомірної вигоди старшим інспектором-черговим ВП №2 (м. Богородчани) Івано-Франківського РУН ГУНП в Івано-Франківській підполковником поліції ОСОБА_1 в розмірі 700 доларів США за сприяння через працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 у відновленні втраченого посвідчення водія особі, яка перебуває за межам України.

12.04.2024 під час проведеного контролю за вчиненням злочину та комплексу НСРД задокументовано передачу підполковником поліції ОСОБА_1 дублікату посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , за виготовлення якого він попередньо отримав 300 доларів США. Підполковника поліції ОСОБА_1 у порядку ст. 208 КПК України не затримано.

Вищевказані обставини дисциплінарною комісією також встановлено зі змісту Ухвал слідчого судді Івано-Франківського міського суду в рамках кримінального провадження № 0000036 від 15.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (т.1, ас.136-148).

Крім того, 12.04.2024 членом дисциплінарної комісії майором поліції ОСОБА_8 позивачу запропоновано надати письмові чи усні пояснення та долучити відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються. ОСОБА_1 на бланку пояснення вказав, що від надання будь-яких пояснень на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється, про що і розписався (т.1, а.с.126).

Під час розслідування було опитано начальника відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_9 , начальника чергової частини відділення поліції № 2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4. До матеріалів службового розслідування долучено рапорт голови дисциплінарної комісії начальника ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 від 13.04.2024. Розглянуто позитивну службову характеристику позивача від 15.04.2024 (т.1, а.с. 127), його посадову інструкцію, послужний список.

Згідно із Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором - черговим ВП №2 (смт.Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_1 від 17.04.2024, при наданні оцінки діям підполковника поліції ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією враховано, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

При обранні виду дисциплінарного стягнення комісією взято до уваги характеристику позивача, рівень його кваліфікації, але проаналізувавши всі матеріали, отримані у межах службового розслідування, врахувавши ступінь його вини, при цьому не встановивши жодних обставин, що пом`якшували б його відповідальність, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що описані вище дії, вчинені підполковником поліції ОСОБА_1 , є такими, що підривають авторитет Національної поліції та довіру до нього, як носія влади, а також свідчать про низькі морально-ділові якості та його особисту недисциплінованість, що унеможливлює подальше виконання ним своїх службових обов`язків.

Так, відповідно до Висновку, за результатами службового розслідування, дисциплінарна комісія вважала б, серед іншого, відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, уважати такими, що підтвердилися. Наявність або відсутність ознак складу кримінального правопорушення, в діях ОСОБА_10 буде встановлено судом. За вчинення дисциплінарного проступку до старшого інспектора - чергового відділення поліції № 2 (смт. Богородчаии) Івано-Франківського РУН ГУІІІІ підполковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Отже, за результатами проведеного службового розслідування, вчиненого з огляду на приписи Порядку № 893, дисциплінарною комісією встановлено вину ОСОБА_1 , зокрема, у вчиненні дисциплінарного проступку щодо порушення Присяги поліцейського, що включає етичні та службово-дисциплінарні норми поведінки, Правил етичної поведінки поліцейських та недотримання норм чинного законодавства (Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про запобігання корупції», наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції»).

За наслідками внесених пропозицій начальником ГУНП в Івано-Франківській області, за вчинення дисциплінарного проступку, що мав вираження у порушенні вимог пп. 1, 2 п. 1 ст. 18, п. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, ст. 37, 38, 39 розділу VI Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700- VII, п. 1, пп. 1,2, 11, 13 п. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2З37-VІІІ, пп. 2 п. 1, п. 2 розділу І, пп. 1, 2 п. 1 розділу II, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 2 п. 1 наказу НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції» наказано до старшого інспектора - чергового відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (п.1 наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 №658 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Івано-Франківській області») (т.1, а.с.30-32).

Відповідно до ч.1 ст. 17, п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з ч.1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

З урахуванням п.1.16 Посадової інструкції старшого інспектора-чергового чергового чергової частини відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_1, затвердженої т.в.о. началника відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області 01.01.2024, позивач у своїй роботі керується: Конституцією України, законами України, указами та розпорядженнями идента України, постановами Верховної Ради України, постановами та зрядженнями Кабінету Міністрів України, розпорядчими документами МВС їни та НП України, іншими нормативно-правовими актами, інструктивними та цичними документами щодо аналізу, правового забезпечення, планування роботи іів поліції, правилами ділового етикету та професійної етики, правилами охорони та протипожежного захисту; закони України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції». З даною Посадовою інструкцією позивач ознайомлений 01.01.2024 (т.1, а.с.130-133).

Суд наголошує, що у підґрунтя поведінки працівника поліції покладено етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. При цьому, під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а також є несумісним з поняттям (формулюванням) "з гідністю нести високе звання поліцейського".

Відповідно до пп. 1, 2 п. 1 розділу II, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Також до основних вимог до поведінки поліцейського відноситься неухильне дотримання антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України (абзац 6 пункту 1 розділу ІІ Правил).

За приписами п. 2 розділу V Правил, керівник органу (підрозділу) поліції у разі одержання інформації про вчинення корупційного правопорушення підлеглими зобов`язаний у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані, зокрема, неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

При цьому, у відповідності до п.п. 2 п.1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" визначено застосовувати за результатами службових розслідувань за порушення службової дисципліни до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

Згідно з ч.3 ст. 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку (постанови від 10.06.2021 у справі №420/241/20, від 27.04.2021 у справі № 160/6819/19, від 05.03.2020 у справі № 160/4878/19 та інших).

З огляду на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29.09.2015 (справа № 21-1288а15) від 20.10.2015 (справа № 21-2103а15) від 22.09.2022 (справі № 420/4977/20) слід врахувати, що в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників Національної поліції та власне Національна поліція, пов`язані, насамперед із низкою моральних вимог, як пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Проходження служби в поліції, зважаючи на специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 по справі № 806/2555/17 виснував, що не притягнення працівника поліції до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Суд також зазначає, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі.

Таким чином, начальнику Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надано право приймати рішення щодо поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення, виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Отже, визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо начальника ГУНП.

Відповідна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 160/9275/18.

Виходячи з аналізу наведених норм чиннного законодавства та правових висновків Верховного Суду, суд вважає, що відповідачем при винесенні наказу від 17.04.2024 №658 (п.1) дотримано норми частин 7,8 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а застосований вид дисциплінарного стягнення відповідає положенням наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" з огляду на вид дисциплінарного проступку та з урахуванням дискреційного права керівника.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування п.1 наказу начальника ГУНП в Івано-Франківській області від 17.04.2024 №658 про притягнення підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

25.04.2024 відповідачем видано наказ №167 о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» з 25.04.2024 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (т.1, а.с.33).

Щодо зазначеного наказу та з урахуванням зауважень позивача щодо його перебування на лікарняному на момент видання оскаржуваного розпорядчого акту, суд зазначає про таке.

Як вказав позивач, у період з 18.04.2024 по 24.04.2024 включно він перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про що свідчать дані виписки із МКСХ №1843 від 24.04.2024 (т.1, а.с.56).

Відповідно до медичного висновку № ЗС43-Н57К-6ТТЕ-Е46Н від 18.04.2024 з інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я НСЗУ період тимчасової непрацездатності був визначений з 18.04.2024 по 30.04.2024 лікарем-невропатологом ОСОБА_11 КНП «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради (т.1, а.с.57).

У подальшому, відповідно до медичного висновку № ВСМ6-СХЕ8-95ТЕ-ЕЗЗХ від 25.04.2024 з інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я НСЗУ період тимчасової непрацездатності був визначений з 25.04.2024 по 01.05.2024 лікарем- ортопедом-травматологом ОСОБА_12 КНП «Богородчанська центральна лікарня» Богородчанської селищної ради (т.1, а.с.58).

За змістом виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 10.05.2024 №125 КНП «Богородчанська центральна лікарня» Богородчанської селищної ради ОСОБА_1 у період з 25.04.2024 по 10.05.2024 включно перебував на лікуванні у травматологічному відділі у лікаря-травматолога (т.1, а.с.59).

30.04.2024 позивачем було отримано від Управління кадрового забезпечення ГУНП в Івано-Франківській області лист від 25.04.2024 №1232/108/12-2024№170, відповідно до якого повідомлено, що у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби згідно із наказом від 25.04.2024 року № 167 о/с ОСОБА_1 запропоновано у найкоротший термін прибути в УКЗ ГУНП для отримання трудової книжки та відповідних документів. До листа додано копію наказу ГУНП від 25.04.2024 № 167 о/с (т.1, а.с.48,49).

Відповідно до ст.22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, застосоване до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Питання перебування громадян в стані тимчасової непрацездатності врегульовано Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001р. №455 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001р. за №1005/6196 (далі - Інструкція №455).

Відповідно до п. 1.1., п.1.2. пп.1.3.1. п. 1.3 Інструкції №455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Листок непрацездатності видається: громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах.

Відповідно до п.1.7. Інструкції №455 видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

З огляду на викладене, суд наголошує, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується суто листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється.

Листок непрацездатності - сформований (виданий) програмними засобами Реєстру на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером листка непрацездатності у Реєстрі електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Медичний висновок про тимчасову непрацездатність (далі - медичний висновок) - електронний документ, що формується на підставі медичних записів в електронній системі охорони здоров`я та містить висновок лікаря за результатами медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності, що засвідчує тимчасову непрацездатність та є підставою для створення листка непрацездатності; (пп. 2,3 п. 2 Порядку організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019 року № 328 (далі - Порядок № 328)).

Згідно з п.9 Порядку № 328 Реєстр складається із записів про тимчасову непрацездатність, що створюються автоматично програмними засобами на підставі інформації, що надходить із джерел, зазначених у пункті 8 цього Порядку.

За п.8 Порядку № 328 встановлено, що Реєстр функціонує як система накопичення, зберігання та використання електронних даних з використанням інформаційної інфраструктури реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах", що надходять:

1) з електронної системи охорони здоров`я, - про медичні висновки, що внесені до Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, на підставі яких формуються листки непрацездатності;

2) із Фонду соціального страхування про, зокрема:

направлення на лікування та/або надання реабілітаційної допомоги у відділенні санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм безпосередньо із стаціонару закладу охорони здоров`я або реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу із зазначенням дат початку та закінчення лікування/надання реабілітаційної допомоги, дати та номера договору, назви санаторно-курортного закладу.

За приписами пунктів, 1, 2, 3 розділу II Порядку видачі (формування) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 червня 2021 року № 1234 (далі - Порядок №1234), дані медичних висновків про тимчасову непрацездатність (далі - медичний висновок), що внесені до Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, надходять з електронної системи охорони здоров`я.

Листок непрацездатності формується в Реєстрі на підставі інформації про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - РЗО).

Ідентифікованою вважається особа щодо якої інформація, яка надійшла з електронної системи охорони здоров`я, співпадає з відомостями РЗО за критеріями:

реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії (за наявності) та номеру паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) - 100 % символів;

прізвища, імені та по батькові (за наявності) особи - понад 90,0 % символів.

Під час формування листка непрацездатності враховується інформація про основне місце роботи застрахованої особи, визначене за даними повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Сформований листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Листок непрацездатності може мати в Реєстрі такі статуси:

закритий; готовий до сплати (виданий); помилково сформований; недійсний; оплачений.

Дати відкриття та закриття листка непрацездатності відповідають датам початку строку дії та закінчення строку дії медичного висновку, на підставі якого сформований цей листок непрацездатності. Листок непрацездатності вважається виданим через сім днів після дати закриття листка непрацездатності та набуває статусу «готовий до сплати (виданий)».

На підставі даних медичних висновків, що складають один випадок тимчасової непрацездатності, формуються листки непрацездатності в порядку черговості створення медичних висновків, кожен наступний із яких створюється як продовження першого та складають один страховий випадок.

На підставі даних медичних висновків, що складають один випадок тимчасової непрацездатності та, які містять посилання на запис у Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я про попередній медичний висновок, формуються листки непрацездатності, як продовження випадку непрацездатності, в порядку черговості, незалежно від статусу раніше сформованих листків непрацездатності (крім статусу «сформовано помилково»).

За приписами п.17 Порядку № 328 пошук відомостей у Реєстрі здійснюється за прізвищем, власним іменем, по батькові (за наявності) та датою народження застрахованої особи, її реєстраційним номером облікової картки платника податків за принципом повного збігу всіх зазначених ідентифікаторів пошуку та/або кожного окремого із зазначених ідентифікаторів пошуку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що інформація про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є підставою для формування Листка непрацездатності.

При цьому, Електронний реєстр листків непрацездатності містить записи про тимчасову непрацездатність, що створюються автоматично програмними засобами і не передбачає будь-яких фізичних втручань, зокрема, видалень листків непрацездатності тощо.

Відповідно до абз.2, 3 п.3 розд.ІІ Порядку №1234, на підставі даних медичних висновків, що складають один випадок тимчасової непрацездатності, формуються листки непрацездатності в порядку черговості створення медичних висновків, кожен наступний із яких створюється як продовження першого та складають один страховий випадок.

На підставі даних медичних висновків, що складають один випадок тимчасової непрацездатності та, які містять посилання на запис у Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я про попередній медичний висновок, формуються листки непрацездатності, як продовження випадку непрацездатності, в порядку черговості, незалежно від статусу раніше сформованих листків непрацездатності (крім статусу «сформовано помилково»).

Оскільки серед матеріалів справи присутня інформація з Електронного реєстру листків непрацездатності через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України про наявність листків непрацездатності позивача за період з 18.04.2024 по 24.04.2024 №22386393-2 (наступний листок непрацездатності з 11.06.2024 по 19.06.2024) (т.1, а.с.191-193), яка отримана в порядку, визначеному ч.17 Порядку № 328, то, відповідно, ОСОБА_1 ідентифікується в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування як застрахована особа. Відтак, сумнівів щодо його перебування на лікарняному, зокрема, у період з 18.04.2024 по 24.04.2024 немає.

Що стосується періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 , зокрема, на момент винесення наказу від 25.04.2024 №167 о/с щодо звільнення позивача з 25.04.2024, слід зауважити таке.

Відповідно до ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 75, ч.1 ст.76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У кабінеті відповідача на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України інформація про наявність листків непрацездатності позивача на ммент винесення оспорюваного наказу відсутня.

На підтвердження тимчасової непрацездатності в інші періоди, зокрема, на момент винесення наказу про звільнення, позивачем долучено вищевказані виписки з медичних карт та медичні висновки про тимчасову непрацездатність (т.1, а.с. 57-59) щодо періоду непрацездатності з 18.04.2024 по 30.04.2024, з 25.04.2024 по 01.05.2024, захворювання з 25.04.2024 по 10.05.2024.

Відповідно до листа КНП «Лисецька лікарня» Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 15.07.2024 №525 слідує, що 24.04.2024, за наслідками огляду пацієнта ОСОБА_1 , було встановлено покращення стану його здоров`я та відсутність потреби в подальшому лікуванні в умовах стаціонару. У зв`язку з чим прийнято рішення про скорочення періоду (строку) його тимчасової непрацездатності та сформовано новий МВТН № 27М2-4НРВ-8МКА-Е7КМ. Отже, стаціонарне лікування пацієнта було припинено достроково, оскільки стан хворого покращився раніше запланованої дати завершення лікування (30.04.2024) (т.2, а.с.20-22). Відповідно до нового МВТН № 27М2-4НРВ-8МКА-Е7КМ (т.2, а.с.22) -період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 - з 24.04.2024 по 24.04.2024, на відміну від попереднього медичного висновку № ЗС43-Н57К-6ТТЕ-Е46Н від 18.04.2024, в якому період тимчасової непрацездатності був визначений з 18.04.2024 по 30.04.2024 (т.2, а.с.23).

Крім того, як слідує з листа КНП «Богородчанська центральна лікарня» Богородчанської селищної ради від 15.07.2024 №451, позивач 25.04.2024 звернувся до лікаря травматолога. Діагностована ОСОБА_1 травма не передбачає стаціонарного лікування, у зв`язку із чим лікування здійснювалось амбулаторно, дана травма передбачає втрату працездатності.

Згідно з пп.1 п.4 розділу ІІ Порядку №1234 період тимчасової непрацездатності у листку непрацездатності може бути скорочено на підставі надходження даних з електронної системи охорони здоров`я про: медичний висновок в межах випадку тимчасової непрацездатності.

У разі отримання інформації про внесення змін до медичного висновку (зокрема при встановленні відмітки про відміну запису, до якого вносяться зміни), переданої відповідно до пункту 5 розділу V Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 червня 2021 року № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 червня 2021 року за № 728/36350, сформований на підставі такого медичного висновку листок непрацездатності та зміни у записах Реєстру, що відбулися на підставі такого медичного висновку, вважаються помилково сформованими (абз. 13 п.2 розділу ІІ Порядку №1234).

Інших належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження перебування на лікарняному у період винесення наказу від 25.04.2024 №167 о/с , позивач суду не надав.

Водночас, як судом вказано вище, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується суто листком непрацездатності, який є підставою для звільнення від роботи. Медичний висновок про тимчасову непрацездатність (МВТН) відповідно до п. 3 частини 2 Порядку № 328 є передумовою для створення листка непрацездатності. Отже, ані виписка з медичної карти, ані МВТН не можуть слугувати доказом перебування позивача на лікарняному на момент винесення оскаржуваного наказу.

Суд виключає можливість несформування електронного лікарняного з таких причин, як відсутність у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про трудові відносини позивача із відповідачем на дату початку періоду його непрацездатності, а також неповідомлення про прийняття ОСОБА_1 на роботу чи наявність в його обліковій картці зазначених некоректних, помилкових та неактуальних відомостей, оскільки судом встановлено, що позивача ідентифіковано, як застраховану особу і страхувальником отримано інформацію щодо наявних листків непрацездатності за інші періоди.

До того ж, відповідно до п.15 Порядку №328 інформація з Електронного реєстру листків непрацездатності , що містить відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків, період і причину непрацездатності, надається тільки особі, якої зазначені відомості стосуються, її страхувальнику - за період перебування особи у трудових відносинах із ним відповідно через електронні кабінети застрахованої особи та страхувальника на порталі послуг, а також особі, яка засвідчила тимчасову непрацездатність, - через електронну систему охорони здоров`я.

Згідно з ч.16 Порядку №328 інформація з Реєстру надається територіальними органами Пенсійного фонду України в паперовій формі як витяг з Реєстру за усним зверненням: застрахованій особі - особисто з пред`явленням документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та документа, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків або свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи пенсійного посвідчення, представнику застрахованої особи чи страхувальника - з пред`явленням документів, що посвідчують особу та повноваження представника діяти від імені особи, яку він представляє.

Доказів звернення для отримання інформації з Реєстру щодо формування електронного листка непрацездатності, його номеру, періоду дії та статусу позивачем не надано.

Відтак, зауваження позивача щодо перебування, зокрема, 25.04.2024 на лікарняному (в період тимчасової непрацездатності) не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що підстави для визнання протиправним та скасування наказу від 25.04.2024 №167 о/с, який є реалізацією наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відсутні.

Також серед матеріалів справи наявне Повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.06.2024 та Обвинувальний акт від 26.06.2024 у кримінальному провадженні № 0000036 від 15.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 369-2, ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України ( т.2 (а.с. 26, 27-36).

Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність та законність оскаржуваних наказів; спірні акти прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені наведеними законодавчими приписами.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.

Повний текст судового рішення складено 10.10.2024.