Справа № 495/3185/24
Суддя: Братків І. І.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

07 жовтня 2024 рокуСправа № 495/3185/24
Номер провадження 2-а/495/36/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Райти Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить визнати протиправними дії посадових осіб Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліцїї в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, скасувати постанову серії ЕАТ №7500922 від 10.08.2023, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400,00 гривень, а провадження у справі про притягнення до адміністртивної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що постановою серії ЕАТ №7500922 від 10.08.2023, винесеною старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Романа Романа Сергійовича було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, приблизно « ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровському, вул. Ізмаїльська ОСОБА_1 керував автомобілем будучи позбавленим права керування від 03.08.2023, чим порушив ПДР, керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, стаття 126, ч. 4 КУпАП» більш детально не пам`ятає, оскільки оригіналу постанови не збереглось. З даною постановою не погоджується в повному обсязі, вважає її винесеною на підставі документів та доказів, які не є належними та допустимими, з огляду на наступне.

Так, дійсно на підставі постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2023 по справі №504/2619/23 було вирішено визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Проте, на момент винесення оскаржуваної постанови серії ЕАТ №7500922 від 10.08.2023 (як і на момент подання позову, оскільки 14.08.2023 подано апеляційну скаргу на постанову суду) постанова Комінтернівського суду від 03.08.2023 по справі №504/2619/23 не набрала законної сили, а отже не вважаюсь особою позбавленою права керування транспортними засобами. Про дану обставину було повідомлено інспектора, однак останній проігнорував заперечення.

Таким чином, оскільки постанова суду від 03.08.2023 якою було позбавлено права керування транспортними засобами не набрала законної сили, тому постанова інспектора Білгород-Дністровського РВП за ч. 4 ст. 126 КУпАП є передчасною, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, а тому постанова серії ЕАТ №7500922 від 10.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановивши строк для усунення недоліків 5-ть днів з моменту отримання.

12.04.2024 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява на виконання ухвали суду від 10.04.2024 відповідно до якої недоліки позовної заяви були усунуті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 15 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановивши відповідачу строк для подання відзиву.

22.04.2024 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрезєва А.І., який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1357553 клопотання про витребування з Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області постанови серії ЕАТ №7500922 від 10.08.2023винесену старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400 грн. та інші матеріали справи, які слугували підставою для її винесення.

24.04.2024 на адресу суду від інспектора Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта Карауша Д.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи витяги з адміністративної практики бази ІПП «Цунамі» щодо притягнення до відповідальності громадянина ОСОБА_1 , який був позбавлений права керування транспортними засобами за керування в стані алкогольного сп`яніння за ст. 130 КУпАП від 03.06.2023 та за рішенням №1630 від 03.08.2024. Крім того, у вказаній заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрезєва А.І. про витребування доказів задоволено.

02.05.2024 на адресу суду від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на виконання ухвали суду від 25.04.2024 надійшов лист з витребуваними доказами щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме адмінпрактика та диск з відеозаписом.

14.05.2024 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрезєва А.І., який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1357553 надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи №495/3185/24: копію заяви на відкриття виконавчого провадження, копію постанови про накладення адміністративного стягнення БАД №612177 від 10.08.2023, копію постанови серії ЕАТ №7500922 від 08.10.2023.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, як співвідповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (e-mail: ), , яке знаходиться за адресою: 65080, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15А, встановивши строк для подання відзиву.

25.06.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача ГУНП в Одеській області Міняйло О.М., який діє на підставі довіреності від 07.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву в якому просить залишити позов без розгляду, в разі не залишення без розгляду відмовити з підстав його необґрунтованості.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що 10.08.2023 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області була винесена постанова ЕАТ №7500922 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Позивач вказує, що не погоджується з спірною постановою в зв`язку з тим, що на момент її винесення, 03.08.2023 Комінтернівським районним судом Одеської області у справі № 504/2619/23 Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік. Протре, на час винесення спірної постанови, як і на момент подання позову постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2023 №504/2619/23 не набрала законної сили.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови щодо накладення на позивача штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП Райвідділ в особі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що перебачений законодавством України. Так, у відповідності до постанови від 10.08.2024 серії ЕАТ № 7500922, старший лейтенант поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 встановив, що 10.08.2023 о 20.25 год., в м. Білгород-Дністровському, вул. Ізмаїльська, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем будучи позбавленим права керування з 03.08.2023, чим порушив правила дорожнього руху. Вказане порушення полягало у тому, що водій засобу повинен мати при собі в тому числі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Старший лейтенант поліції Райвідділу Карауш Д. В., встановивши в діях позивача порушення Правил дорожнього руху, в межах наданих йому повноважень, цілком правомірно склав оскаржувану постанову та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху, а відтак правові підстави для визнання його дій протиправними, скасування постанови від 10.08.2023 р. серії ЕАТ № 7500922 та закриття провадження, відсутні.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови, а саме п. 9 де йдеться про отримання копії постанови особою, що притягається до адміністративної відповідальності, зазначено ОСОБА_1 «не згоден». Крім того, з відеозапису video_2024-04-30_13-59-20.mp4 вбачається, що в проміжок часу між 00:30 сек. та 01:52 сек. чітко видно, що поліцейський роз`яснює позивачу за що його було зупинено, внаслідок яких порушень було складено спірну постанову, позивач розписується, а потім отримує копію оскаржуваної постанови. Отже зазначає, що позивачем було порушено строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що він нібито не винний у скоєнні правопорушення за ст. 130 КУпАП, за яким рішенням суду його позбавили права керування авто, але це не відповідає дійсності. 03.08.2023 р. відносно ОСОБА_1 Комінтернівським районним судом Одеської області було винесено постанову № 504/2619/23, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та вирішено накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Так, дійсно ОСОБА_1 оскаржив означену постанову до апеляційного суду, проте постановою Одеського апеляційного суду від 23.10.2023 № 504/2619/23 було вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2023 року залишити без задоволення. Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.08.2023 залишити без змін. Постанова апеляційного суду набрала законної сили 23.10.2023. Позивач зазначає, що він і на даний час не вважається таким, що позбавлений права керування транспортним засобом, що звісно ж спростовується обставинами, які викладені вище.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (що наявний в електронному суді) позовна заява надійшла до суду саме 09.04.2024. Отже, з наведеного вбачається, що будь-яких поважних підстав для пропуску звернення до суду ОСОБА_1 не має, ГУНП в Одеській області вважає, що ОСОБА_1 безпідставно подав позовну заяву з значним пропуском строку звернення до суду, а тому позовна заява має бути залишена без розгляду.

12.08.2024 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрезєва А. І., який діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1357553 надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 був оформлений та направлений до Білгород-Дністровського міськрайонного суду кур`єрською службою 15.08.2023 o 17:31, що підтверджується датою на самому позові та відповідною накладною кур`єрської служби доставки № 2992. Від так, адміністративний позов подано в строки, встановлені чинним законодавством (ч. 9 статті 120 КАС України визначає, що Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.).

Поданий Відповідачем-2 Відзив, подано з порушенням п. 2 ч. 4 статті 162 КАС України (До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи). Проте, з доданої до відзиву квитанції, неможливо встановити які саме документи було вкладено у поштове відправлення, що можна підтвердити виключно описом вкладення до поштового конверта чи іншого виду відправлення. Від так, вважаємо що даний відзив не має прийматись судом до уваги.

Одночасно, з наявних у справі відеоматеріалів, чітко вбачається, що Позивач:

- усно зауважує працівнику поліції що на момент винесення оскаржуваної постанови, постанова про притягнення його комінтернівським судом ще не набрала чинності;

- письмово в протоколі записує свої заперечення змісту: «з протоколом не згоден. Про наявність постанови суду мені не було відомо, про її наявність дізнався зі слів поліцейських, і з огляду на дату її винесення вона не набрала законної чинності, від так вважаю що у мене на сьогоднішній день відсутня заборона на право керувания».

Однак, не дивлячись на прямі норми Закону, зауваження Позивача, працівники поліції все одно винесли оскаржувану постанову, завідомо знаючи що діють протиправно. Також, в наявному відео матеріалі вбачається, що при розгляді цієї справи складався протокол про адміністративне правопорушення (з приводу керування з непрацюючою фарою і зі слів співробітника поліції за це правопорушення йому виписують попередження шляхом поглинання покарання більш суворим за статтею 126 КУпАП. Даний протокол міститься в матеріалах виконавчого провадження, і саме в цьому протоколі Позивач і записав свої зауваження. Однак даний протокол Відповідачами наданий до суду не був, хоча отримувалась ухвала про витребування доказів, в якій витребувалось у Відповідачів також «інші матеріали справи, які слугували як підстави для її винесення.» Таким чином, в силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню y справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, с недоведеним.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стрезєв А.І. не з`явилися, про дату та час повідомлені належним чином, надали до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримує просить задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Одеській області Міняйло О.М., у судове засідання не з`явився, однак 12.08.2024 надав через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

10.08.2023 інспектором Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Караушем Д.В. відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7500922, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до висновків Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду, викладених у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 (провадження №К/9901/15971/20) чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Оскільки вирішення питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду передує вирішенню спору по суті, інші обставини та мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не можуть слугувати підставою задоволення позову.

Відтак перш ніж перейти до розгляду позовних вимог по суті спору суд з`ясовує питання щодо строків звернення до адміністративного суду, на пропущенні яких позивачем наполягає відповідач.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами ч. 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В ч. 2 ст.286 КАС України законодавець закріпив, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст.289 КУпАП про те, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Водночас згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч.2 ст.44 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України", ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

В позові позивач зазначає, що 10.08.2023 старшим лейтенантом поліції Караушем Д.В. Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області винесено постанову серії ЕАТ №7500922 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії ЕАТ №7500922 в графі «копію постанови мною отримано вказано не згоден», що підтверджується відеозаписом.

Суд вважає слушними зауваження представника відповідача щодо порушення строку оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовну заяву на адресу суду було направлено кур`єрською службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин».

Відповідно до поштової накладної №2992 (заповнену олівцем), відправлення було передано кур`єру 15.08.2023, а доставлено до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відповідно до відмітки суду на позовній заяві 09.04.2024, тобто через 7 місяців 26 днів.

Діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України "Про поштовий зв`язок" та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено, що поштовий зв`язок це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій.

У відповідності до ст. 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Пунктом 1 Правил визначено, що просте поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку;

У відповідності до п. 8 Правил оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До внутрішніх поштових відправлень належать: поштові картки - прості, рекомендовані; листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; бандеролі - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю; відправлення для сліпих - прості, рекомендовані; посилки - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю; прямі контейнери - без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України №173/24950 від 28.01.2014 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства інфраструктури України №449 від 19.09.2014), нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

При цьому, жодних пояснень щодо такого тривалого пересилання кур`єрською службою доставки прийнятої місцевої поштової кореспонденції не у строки, визначені Нормативами, позивачем не надано.

Також, Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 передбачено, що надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту.

Отже, надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання позовної заяви у день, зазначений на відповідній накладній.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21.12.2019 по справі №910/6447/18.

Так, позивачем не надано відповідного розрахункового документа (касового чеку, розрахункової квитанції тощо), який би свідчив про направлення позову до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області саме 15.08.2023.

З огляду на таке, суд доходить до висновку, що позов було подано з пропуском строку визначеного ч. 2 ст.286 КАС України, в той же час позивач не ініціював питання про поновлення чи продовження такого строку на звернення до суду з відповідним позовом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, зважаючи, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався в день її складання 10.08.2023, суд приходить до висновку, що адміністративний позов у даній справі підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з пропуском установленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 123, 240 243, 248, 286 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головне управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без розгляду у зв`язку з пропуском установленого законом строку звернення до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний термін.

Суддя Ірина БРАТКІВ