Справа № 520/10031/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 р.Справа № 520/10031/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/10031/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД"

до Волинської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015;

- стягнути з Відповідача суму судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Модус, ЛТД" (просп. Героїв Харкова, буд. 144, м. Харків, 61082, ) сплачену суму судового збору в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (вул. Призалізнична, буд. 13,с. Римачі,Любомльський район, Волинська область,44350, ).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 та прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Митного кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 21 січня 2024 року під час митного оформлення імпортованих ТОВ «МОДУС, ЛТД» (далі - позивач) товарів Волинською митницею (далі - відповідач) було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015.

ТОВ «МОДУС, ЛТД» у позовній заяві зазначає, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості конкретної поставки та її визначення за основним методом ціною договору (контракту) щодо Товару, який імпортується, відповідачу було надано усі документи для належного митного оформлення Товару, які передбачені чинним законодавством України.

ТОВ «МОДУС, ЛТД», вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015, незаконними та прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «МОДУС, ЛТД» та Vynova Belgium NV було укладено Контракт купівлі-продажу №20122023 від 19.12.2023 року (далі - Контракт).

Відповідно до розділу 1 Контракту, Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити Товари згідно Умов Продажу Vynova, які затверджені відповідною юридичною особою компанії Vynova, і умовами Контракту. Відповідно до розділу 2 Контракту, мета придбання товару покупцем - для власного виробництва та/або споживання, оптова торгівля. Країни походження товару: Німеччина, Нідерланди, Франція.

Відповідно до Додатку 2 від 05.01.2024 до Контракту Продавець постачає ТОВ «МОДУС,ЛТД» наступний Товар: Vynova S5730 суспензійний полівінілхлорид, Код ТНВЕД . З наступними умовами: Кількість і упаковка: Vynova S5730-66.000 тон, 3 авто, упаковка в мішках по 25 кг нетто на палетах. Ціна: S5730 - 870,00 євро за тонну, дійсна до 31.01.2024, сума до оплати: 57420,00 євро. Умови поставки: Vynova S5730 FCA Wilhelmshaven (Incoterms 2020), Адреса завантаження: VYNOVA Wilhelmshaven GmbH ex Warehouse in Germany: Ftumrajse 86, 26388 Wilhelmshaven; Seehafen Terminal, Pazifik 2545,26388 Wlthelmshaven. Країна призначення товару: Україна. Терміни постачання: 30 днів з моменту сплати. Виробник: VYNOVA Wilhelmshaven GmbH. Країна походження: Німеччина. Грузовідправник: VYNOVA Wilhelmshaven GmbH. Умови платежу: 100% предоплата.

Відповідно до Інвойсу № та проформи №, загальне замовлення склало три авто на загальну вартість 57420,00 євро (по 19140,00 євро за авто).

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №14 від 10.01.2024, ТОВ «МОДУС,ЛТД» здійснило оплату за все замовлення (одразу три авто) в розмірі 57420,00 євро.

У експортній декларації MRN24DE07В4 від 17.01.2024 визначено вартість Товару за одне авто - 19140,00 євро.

У вищезазначеній експортній декларації умови постачання визначені: FСA.

У транзитній митній декларації 24DE19L2 (Т2) між VYNOVA WILHELMSHAVEN та ТОВ "МОДУС, ЛТД" ціни немає, є тільки вага нетто та вага брутто, тобто визначені вагові показники.

Далі, для митного оформлення Товару, ТОВ «МОДУС,ЛТД» оформило митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UА81U0 від 21.01.2024, в якій в графі 42 ціна Товару вказано 19140,00 євро.

На підтвердження митної вартості Товару до Волинської митниці, на виконання ст. 53 МК України, ТОВ «МОДУС, ЛТД» надало наступні документи:

Сертифікат якості (Certificate of quality) №80625471 від 17.01.2024;

Пакувальний лист (Packins list) №80625471 від 17.01.2024;

Рахунок-Фактура (інвойс) (Commercial invoice) № від 17.01.2024;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) А №127733 від 17.01.2024;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №14 від 10.01.2024;

Рахунок-Фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно - експедиційні послуги №1701/С1 від 17.01.2024;

Калькуляція транспортних витрат №1701/Н1 від 17.01.2024;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) (Додаток №2 від 05.01.2024);

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №20122023 від 19.12.2023;

Договір (контракт) про перевезення №0208/П1 від 02.08.2019;

Договір (контракт) про перевезення №1708/З1 від 17.08.2019;

Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари, які декларуються, не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю б/н від 2101.2024;

Декларація - інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером № від 17.01.2024;

Інші некласифіковані документи: тех.опис 18.01.2024;

Копія митної декларації країни відправлення MRN24DE07В4 від 17.01.2024.

Під час митного оформлення Товару за митною декларацією ІМ 40 ДЕ 24UA81U0 від 21.01.2024, відповідач звернувся до ТОВ "МОДУС,ЛТД" з запитом надати додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта".

У запиті також зазначено, що "Договір про надання експедиційних послуг №1708/31 від 17.08.2015 не відповідає ст. 254 Митного кодексу України"; "у митній декларації країни експорту №MR N24DE07В4 від 17.01.2024 не вказано отримувача товару; процедура експорту передує видачі інвойсу, оскільки у інвойсі вказано номер митної декларації країни експорту"; "у додатку до контракту вказано перевізна Vynova Wilhelmshaven GmbH, що не відповідає довідці про транспортні витрати та суперечить умовам поставки".

Листом №10 від 23.01.2024 ТОВ "МОДУС,ЛТД" надано змістову відповідь на вказаний запит по кожному запитуваному пункту та зазначено, що ТОВ "Модус, ЛТД" надав всі необхідні та запитані документи та додаткові роз`яснення щодо запиту щодо підтвердження митної вартості.

Також, відповідач звернувся до ТОВ "МОДУС,ЛТД" з запитом про надання цінової Інформації для застосування методів визначення митної вартості, на який позивачем відповіді надано не було.

23.01.2024 Волинською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000197/2 від 23.01.2024 та картка відмови №UA205030/2024/000015.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів UA205030/2024/000197/2 від 23.01.2024 та карткою відмови №UA205030/2024/000015, ТОВ "МОДУС,ЛТД" звернулося до Державної митної служби України (далі - Держмитслужба) зі скаргою вих.№25 від 09.02.2024.

Рішенням про результати розгляду скарги ТОВ "МОДУС, ЛТД" від 09.02.2024 №25, Держмитслужбою прийнято рішення про часткове її задоволення; скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 23.01.2024 №UA205030/2024/000197/2, зобов`язано Волинську митницю прийняти нове рішення відповідно до законодавства; в задоволенні решти вимог відмовлено.

У зв`язку із вищезазначеним, 04.04.2024 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024, а саме:

1) Договір про надання експедиційних послуг №1708/З1 від 17.08.2015 не відповідає статті 254 Митного кодексу України;

2) у митній декларації країни експорту №MRN24DE07В4 від 17.01.2024 не вказано отримувача товару;

3) процедура експорту передує видачі інвойсу, оскільки у інвойсі вказано номер митної декларації країни експорту;

4) у додатку до контракту вказано перевізника Vynova Wilhelmshaven GmbH, що не відповідає довідці про транспортні витрати та суперечить умовам поставки.

Також, у вказаному рішенні зазначено: "У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати :1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта. Додатково декларантом подано лист від 23.01.2024 №10 у якому зазначено, що надано всі необхідні документи для підтвердження митної вартості і більше жодних документів протягом 10-ти днів не буде надано. Також, додатково надано прайс-лист від 02.01.2024 конкретно адресований ТОВ "Модус, ЛТД", що не дає можливості знеособити інформацію. На зауваження митниці надано транзитну митну декларацію №24DE19J2 від 17.01.2024, виходить що одночасно з Німеччини здійснено транзит та експорт товару. За умови надання, згідно ч.3 ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч.6 ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:Товар 1 - 1,3357 євро/кг за МД №UA100430/2023/473118 від 13.05.2023. Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу."

З метою пришвидшення випуску товарів у вільний обіг, декларантом ТОВ «МОДУС,ЛТД» було оформлено митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA75U0 від 23.01.2024.

Не погодившись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частинами першою та другою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу цієї норми вбачається, що Митним кодексом України встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з частинами другою - третьою, шостою - сьомою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в статті 58 Митного кодексу України.

Так, згідно з частинами першою-третьою цієї статті метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і підставою його незастосування є обставини, які визначені частиною другою статті 58 МК України, та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 58 Митного кодексу України розрахунки згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з частинами першою та другою статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Матеріалами справи встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів.

Стосовно зазначення у спірному рішенні відповідача про те, що у митній декларації країни експорту MMRN24DE07В4 від 17.01.2024 не вказано отримувача товару, то як зазначено ТОВ "МОДУС,ЛТД" у листі вих. №10 від 23.01.2024, до цього листа додано експортну декларацію вантажовідправника товару "VYNOVA Wilhelmshaven Gmb" № 24DE19J2 де зазначено отримувача товару - ТОВ "МОДУС, ЛТД"; митна декларація MRN24DE07В4 - це декларація "по Європі", тобто митна декларація між VYNOVA BELGIUM та VYNOVA WILHELMSHAVEN. Митна декларація 24DE19L2 (Т2) - це транзитна декларація між VYNOVA WILHELMSHAVEN та ТОВ "МОДУС,ЛТД". Ціни в митній декларації 24DE19L2 (Т2) немає, є тільки вага нетто та вага брутто, тобто ця декларація підтверджує вагові показники. Митною декларацією MRN24DE07В4 підтверджено, що VYNOVA BELGIUM (контакт купівлі-продажу від 19.12.2023 № 20122023 між VYNOVA BELGIUM та ТОВ "МОДУС,ЛТД" ) відправила VYNOVA WILHELMSHAVEN вантаж (товар). Так само, в митній декларації MRN24DE07B4 визначено вартість товару за одне авто = 19140,00 євро.

Щодо зазначення у спірному рішенні відповідача проте те, що процедура експорту передує видачі інвойсу, оскільки у інвойсі вказано номер митної декларації країни експорту, що може свідчити про ознаки підробки інвойсу, колегія суддів зазначає, що "ТОВ "МОДУС, ЛТД" не може впливати на заповнення та оформлення документів відправника на експорт. Номер експортної декларації вказано в інвойсі, в якому зазначена фірма "МОДУС,ЛТД", тобто простежується зв`язок між документами.

З приводу зазначення у спірному рішенні відповідача про те, що у додатку до контракту вказано перевізника Vynova Wilhelmshaven GmbH, що не відповідає довідці про транспортні витрати та суперечить умовам поставки, колегія суддів зазначає таке.

Судом встановлено, що в додатку № 2 від 05.01.2024 до договору № 20122023 від 19.12.2023 в п.6 вказано вантажовідправника товару, тобто, фірма VYNOVA Wilhelmshaven GmbH є вантажовідправником товару, не є перевізником товару. Перевізником товару є ТОВ "Компанія "Транспеле" (м.Київ).

Щодо зазначення у спірному рішенні відповідача про те, що наданий прайс-лист від 02.01.2024 конкретно адресований ТОВ "Модус, ЛТД", що не дає можливості знеособити інформацію, судом встановлено, що вартість в прайс-листі відповідає вартості, яка визначена в інвойсі № та в Додатку №2 від 05.01.2024 до Контакту.

Колегія суддів зазначає, що прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений ч.2 ст.53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару, оскільки здійснення оплати за придбаний товар підтверджується відповідними платіжними дорученнями та її інвойсом.

Прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який безпосередньо адресований покупцю, та є лише пропозицією щодо вартості товару, а його конкретна ціна, порядок її сплати визначаються сторонами та обумовлюються відповідним інвойсом (Рішення Верховного Суду від 22.12.2020р. у справі №420/2850/19).

Щодо доводів відповідача на транзитну митну декларацію №24DE19J2 від 17.01.2024, то як зазначено ТОВ "МОДУС,ЛТД" у листі вих. №10 від 23.01.2024, митна декларація MRN24DE07В4 - це декларація "по Європі", тобто митна декларація між VYNOVA BELGIUM та VYNOVA WILHELMSHAVEN. Митна декларація 24DE19L2 (Т2) - це транзитна декларація між VYNOVA WILHELMSHAVEN та ТОВ "МОДУС,ЛТД". Ціни в митній декларації 24DE19L2 (Т2) немає, є тільки вага нетто та вага брутто, тобто ця декларація підтверджує вагові показники. Митна декларація MRN24DE07В4 підтверджує, що VYNOVA BELGIUM (контакт купівлі-продажу від 19.12.2023 №20122023 між VYNOVA BELGIUM та ТОВ "МОДУС,ЛТД" ) відправила VYNOVA WILHELMSHAVEN вантаж (товар). Так само, в митній декларації MRN24DE07В4 визначено вартість мовару за одне авто = 19140,00 євро.

Стосовно посилань відповідача у оскаржуваному рішенні про те, що: контракт надано не в повному обсязі; згідно п.5 додатку від 05.01.2024 №2 до Контракту виробником товару є Vynova Wilhelmshaven GmbH, що суперечить інформації про виробника, заявленої декларантом у графі 31 МД поданої МД та свідчить про недостовірність декларування таких відомостей; надана копія платіжного доручення в іноземній валюті від 10.01.2024 №14 не може бути взята до уваги як факт оплати, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про валюту і валютні операції", Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2, та Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого поставною Правління Національного банку України від 28.07.2008 №2016, не містить відомостей (відміток) надавача платіжних послуг про виконання платіжної операції за такою платіжною інструкцією; не надано фактів оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків-фактур.", колегія суддів наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні товару ТОВ "МОДУС,ЛТД" надано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №20122023 від 19.12.2023. У п.5 додатку №2 від 05.01.2024 до Контракту виробником товару є Vynova Wilhelmshaven GmbH. У графі 31 митної декларації ІМ 40 ДЕ 24UA81U0 від 21.01.2024 виробник товару визначений Vynova Wilhelmshaven GmbH, а тому в цій частині твердження відповідача є необгрунтованими.

З приводу платіжної інструкції, суд зазначає, що платіжні інструкції з клієнт-банку містять усі необхідні реквізити та усю необхідну інформацію.

Судом встанволено, що надана позивачем платіжна інструкція в іноземній валюті №14 від 10.01.2024 з печаткою та підписом представника банку і, так само, лист-роз`яснення від обслуговуючого банку про те, що платіжної інструкції з клієнт-банку достатньо.

Стосовно оплати транспортно-експедиційних послуг, суд звертає увагу, що ТОВ "МОДУС,ЛТД" надало відповідачу довідку про транспортні витрати №1701/Н1 від 17.01.2024, рахунок-фактуру №1701/С1 від 17.01.2024.

Так, відповідно до платіжної інструкції №3274 від 31.01.2024, ТОВ "МОДУС,ЛТД", яку надано листом вих.№25-1 від 25.03.2024, оплатило послуги згідно рахунку-фактури №1701/СІ від 17.01.2024 за договором №1708/31 від 17.08.2015.

Щодо зазначення у спірному рішенні відповідача про необхідність надання згідно ст.53 та cm. 54 МКУ документів, то у листі вих.№10 від 23/01/2024 ТОВ "МОДУС,ЛТД" з цього приводу було надано відповідні пояснення.

Враховуючи вищевикладене ,колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підтвердження митної вартості товару до Волинської митниці, на виконання ст. 53 МК України, ТОВ "МОДУС,ЛТД" надало усі необхідні документи та роз`яснення щодо відомостей, які зазначені графі 44 митної декларації ІМ 40 ДЕ 24UA81U0 від 21.01.2024.

Крім того, у спірному рішенні відповідач зазначає наступне: "Згідно ч.3 ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч.6 ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: Товар 1 - 1,3357 євро/кг за МД №UA100430/2023/473118 від 13.05.2023."

Суд зазначає, що позивачем при митному оформленні товару, митна вартість товару визначена із застосуванням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідачем був обраний метод визначення митної вартості: за резервним методом (ст. 64 МК України).

Відповідно до Митного кодексу України у рішенні про коригування митної вартості має зазначатися послідовність застосування методів визначення митної вартості та обґрунтованих причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У постанові від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625 Верховний Суд зазначив, що загальні посилання на норми МК України, зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень.

Натомість, у самому рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган зазначає формальні фрази, які стосуються методів митної вартості товарів, але не конкретизує детальні причини та недоліки, через які той чи інший метод не застосувався.

Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 20 березня 2024 року у справі № 560/1919/23.

З урахуванням наведеного, відповідачем у порушення частини третьої статті 53 МК України не доведено, що подані документи для підтвердження митної вартості оцінюваних товарів містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Механізм застосування резервного методу визначення митної вартості врегульовано статтею 64 Митного кодексу України.

За приписами цієї статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Судом встановлено, що документи, подані ТОВ «МОДУС, ЛТД» до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість Товару, містять усю необхідну інформацію про вартість Товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного Товару. Крім того, документи надані ТОВ «МОДУС, ЛТД» чітко ідентифікують оцінюваний Товар та містять об`єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну Товару, що підлягає сплаті ТОВ «МОДУС, ЛТД» на користь виробника, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Крім того, на вимогу відповідача позивачем усі додатково витребувані документи були надані для проведення подальшого дослідження відповідності заявленої митної вартості товару, які підтверджують у повному обсязі заявлену митну вартість та не містять жодних розбіжностей.

Відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність у поданих ТОВ «МОДУС,ЛТД» до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про недоведеність митним органом неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з ЕМД № ІМ 40 ДЕ 24UА81U0 від 21.01.2024 документів та наведених у ній відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом; наявності встановлених МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених у частині шостій статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, також і підстав для використання резервного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

З огляду на викладене, надані декларантом до митного органу документи є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015, то остання є похідною від рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Колегією суддів встановлено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2024/000015 вмотивована прийнятим митним органом рішенням про коригування митної вартості №UA205030/2024/000014/2 від 04.04.2024, правомірність якого відповідачем не доведено під час розгляду цієї справи.

Отже, оскаржена картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 по справі № 520/10031/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 14.10.2024 року