Справа № 120/7201/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 жовтня 2024 р. Справа № 120/7201/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі

за позовом: Керівника Жмеринської окружної прокуратури (вул. Національна, 6А, м. Жмеринка, Вінницька обл., 23100)

до: Копайгородської селищної ради (вул. Центральна, 28, смт. Копайгород, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23053)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Керівника Жмеринської окружної прокуратури до Копайгородської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 05.06.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.06.2024 за вх.№38083/24 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи 925/1133/18. Подане клопотання обґрунтоване тим, що у справі № 925/1133/18, що перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, та у даній справі №120/7201/24 обставини, що входять в предмет доказуванню та підлягають дослідженню судом, стосуються, крім іншого, визначення правового статусу прокурора в справі як суб`єкта, який звертається з позовом самостійно.

19.07.2024 за вх.№42534/24 від позивача до суду надійшли заперечення щодо вищевказаного клопотання.

Вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд керується такими наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

При цьому в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет і підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа № 925/1133/18, у якій досліджувалося питання наявності/відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором як самостійним позивачем у разі, коли один орган, уповноважений здійснювати функції держави в спірних правовідносинах, визначено прокурором як одного з відповідачів, а інший компетентний (контролюючий) орган прокурор не зазначив як позивача.

Суд зауважує, що у справі № 925/1133/18 прокурор звернувся до суду з позовом до Черкаської міської ради та Приватного підприємства «Інвестиційно-будівельна компанія «Будгарант» про визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради та визнання недійсними змін до договору оренди землі.

Предметом оскарження в цій справі є: 1) визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради від 17.11.2016 № 2-1367 «Про внесення змін до рішення Черкаської міської ради від 28.12.2005 № 8-962»; 2) визнання недійсними змін до договору оренди землі від 07.02.2006, зареєстрованого 18.02.2006 за №80 в Черкаській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Держкомземі України», укладених 09.12.2016 між Черкаською міською радою та ПП «Інвестиційно-будівельна компанія «Будгарант», зареєстрованих виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, індексний номер: 34472441 від 27.03.2017, номер запису про інше речове право: 19656533.

При зверненні з позовом у справі № 925/1133/18 прокурор вказав, що є позивачем, оскільки Черкаська міська рада є одним із відповідачів, рішення якого оскаржується у зв`язку з недотриманням вимог земельного законодавства щодо зміни цільового призначення земельної ділянки водного фонду, що, на думку скаржника, унеможливило звернення прокурора в інтересах цього органу за захистом порушених інтересів держави, адже цей орган сам їх і порушив. Також прокурор наголосив на відсутності органу державного контролю, до компетенції якого належить звернення до суду з позовами про скасування рішень органів місцевого самоврядування.

Водночас, спірним питанням у цій справі, у зв`язку з чим її розгляд передано на вирішення Великою Палатою Верховного Суду, є те (у контексті відступу Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 483/448/20 від висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, та пов`язаної з цим необхідності з`ясування статусу і повноважень органів Держгеокадастру у подібних правовідносинах), що Положення ст. 152 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», статей 17, 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», пунктів 1, 3, 4, 51 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 у редакції, чинній на час звернення прокурора з цим позовом, передбачають право органів Держгеокадастру звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі в частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням (стаття 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Під час розгляду справи № 925/1133/18 суди попередніх інстанцій встановили факт попереднього звернення прокурора до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з вимогою про вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, а оскільки вказаний орган також не вчинив жодних дій зі звернення до суду з помилковим посиланням на відсутність у нього відповідних повноважень на оскарження рішень органу місцевого самоврядування в судовому порядку, то постає питання, чи в такому разі прокурор має подавати позов до господарського суду як самостійний позивач, чи із зазначенням позивачем відповідного органу Держгеокадастру як компетентного контролюючого органу в спірних правовідносинах, який у межах цієї справи, на відміну від Черкаської міської ради як видавника оспорюваного рішення, не міг бути одночасно одним із відповідачів.

В той же час, у справі №120/7201/24 предметом спору є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та зобов`язання відповідача утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Суд наголошує, що фактичні обставини у справі №925/1133/18, які сформували зміст правовідносин, не є подібними до тих фактичних обставин, що склалися між сторонами у справі №120/7201/24, яка розглядається. Також, ці справи мають різні предмети і підстави позову, зміст позовних вимог та різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України, для зупинення провадження у цій адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 236, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Копайгородської селищної ради про зупинення провадження.

Копію даної ухвали направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна