Справа № 520/14799/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 р. Справа № 520/14799/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 01.07.24 у справі № 520/14799/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі за текстом також відповідачі), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 08.03.2024 за № 29 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.12.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував, що до заяви про призначення пенсії за віком позивачем було додано документи, які вказують на наявність пільгових умов для призначення пенсії. Крім того, звертає увагу, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення до отримання відповіді позивача на відзив на позовну заяву відповідача.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалося.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач 01.03.2024 звернувся через вебпортал електронних послуг до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

У результаті розгляду заяви позивача за екстериторіальним принципом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення від 08.03.2024 за № 29, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с. 14).

У рішенні пенсійного органу було зазначено, що необхідний вік для призначенні пенсії за віком - 60 років, а вік заявника на дату звернення - 50 років 2 місяці 2 дні.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, подавши до органу Пенсійного фонду України через вебпортал заяву про призначення пенсії за віком, не вказав в заяві про наявність у нього права та власне не ініціював питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а оскільки він не досяг 60-річного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, відповідач мав підстави для відмови в призначенні пенсії за віком.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, за загальним правилом право на пенсію виникає у особи після досягнення віку 60 років та наявності визначеного цим законом стажу.

Питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян регулюється розділом XIV-1 Закону № 1058-IV, відповідно до частини 1 статті 114 якого право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто пенсія на пільгових умовах є різновидом пенсії за віком.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі Порядок № 22-1, застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Заява про призначення/перерахунок пенсії як додаток 1 до Порядку № 22-1 містить графи «Вид пенсії» та «Інші відомості, необхідні для призначення (перерахунку, поновлення) пенсії, переведення з одного виду на інший».

У межах цієї справи позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 08.03.2024 за № 29 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що було прийнято за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 01.03.2024.

Ухвалою суду першої інстанції від 31.05.2024 витребувано у відповідачів подану позивачем заяву від 01.03.2024 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах разом із доданими до неї документами.

ГУ ПФУ в Харківській області на виконання вимог ухвали суду подало до суду заяву позивача про призначення пенсії, подану позивачем 01.03.2024 через вебпортал Пенсійного фонду України, та додані до заяви документи.

Дослідивши матеріали справи та подану позивачем заяву про призначення пенсії від 01.03.2024, колегія суддів зазначає, що в спірному випадку позивач в заяві просив призначити пенсію за віком, не зазначивши інших відомостей, необхідних для призначення пенсії, а саме призначення пенсії за віком на пільгових умовах за певним Списком, або посилання на відповідний пункт статті 114 Закону № 1058-IV.

З копії паспорту позивача серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ у м. Харкові, ГУ ДМС України в Харківській області 04.01.2016, вбачається, що датою народження позивача є 29.12.1973 (а.с. 8-12). Тобто на момент звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії від 01.03.2024 позивач досяг віку - 50 років 2 місяці 2 дні, що не відповідає вимогам частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV для призначення пенсії.

Зазначене також установлено пенсійним органом в оскаржуваному рішенні від 08.03.2024 за № 29 (а.с. 14).

Тобто позивач, подавши до органу Пенсійного фонду України через вебпортал заяву про призначення пенсії за віком, не досяг 60-річного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV.

З оскаржуваного рішення вбачається, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку - 60 років. Дана обставина щодо недосягнення позивачем пенсійного віку, необхідного для призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах, підтверджується копією паспорта позивача.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсійний орган мав підстави для відмови в призначенні пенсії за віком на підставі заяви, поданої позивачем 01.03.2024.

Доводи позивача про наявність у нього права на призначення пенсії на пільгових умовах колегією суддів не беруться до уваги, оскільки заява позивача про призначення пенсії, за результатами якої було прийнято оскаржуване у цій справі рішення, таких відомостей не містила.

Так, подання позивачем із заявою про призначення пенсії за віком документів, які вказують на наявність пільгових умов для призначення пенсії, не свідчить про дотримання позивачем вимог Порядку № 22-1, згідно з яким у заяві про призначення пенсії заявником має зазначатися вид пенсії, за призначенням якої він звернувся (графа «Вид пенсії» згідно з Порядком № 22-1 підлягає заповненню заявником).

Колегія суддів звертає увагу, що орган ПФУ вирішує питання призначення пенсії відповідно до заяви особи, яка звернулася за призначенням пенсії.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз вказаної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на обставини справи позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами протиправності рішення чи дій відповідача в спірних правовідносинах. Судом таких обставин також не встановлено.

Разом з тим позивач не був позбавлений права повторного звернення до пенсійного органу щодо призначення відповідної пільгової пенсії із наданням документів, які подавалися із заявою про призначення пенсії за віком.

Так, за матеріалами справи, питання призначення пенсії на пільгових умовах було ініційоване позивачем 12.03.2024 шляхом подання іншої заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ в Житомирській області прийнято рішення від 19.03.2024 за № 29.

Зазначене рішення є чинним та не є предметом розгляду цієї справи, оскільки позивачем таких вимог не заявлено.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є обґрунтованим і законним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Щодо посилання позивача на те, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції у порушення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та у порушення принципу змагальності сторін, оскільки суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення до отримання відповіді позивача на відзив на позовну заяву відповідача, колегія суддів зазначає, що неподання відповіді на відзив не перешкоджає розгляду справи, оскільки згідно з нормами КАС України є правом, а не обов`язком сторони адміністративного процесу.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. В даному випадку справу вирішено правильно.

Крім того, скориставшись правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, позивач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 у справі № 520/14799/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Л.В. Курило В.Б. Русанова