Справа № 140/1937/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1937/24 пров. № А/857/16821/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року (головуючий суддя Волдінер Ф.А., м. Луцьк) у справі №140/1937/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2024 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.12.2023 №57; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2024 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності шляхом нарахування та виплати підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільової грошової допомоги на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячної державної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».

Позов обґрунтовує тим, що відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ №047311 від 07.09.2022, яка видана фтизіо-офтальмологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕК, позивачу встановлена друга (по зору) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання. Термін встановлення інвалідності - довічно. Разом з тим, 21.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви від 21.09.2022 та наданих документів ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності з 07.09.2022 у розмірі 2027,00 грн. Розмір пенсії з 01.12.2022 складав - 2093,00 грн. Крім того, 24.08.2023 до ГУ ПФУ в Донецькій області від ГУ ПФУ у Волинській області надійшла виписка з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ №342023 від 26.06.2023, яка видана фтизіо-офтальмологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕК, де ОСОБА_1 встановлена друга (по зору) група інвалідності, причина інвалідності - ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів. Термін встановлення інвалідності - довічно. На підставі вказаної довідки ГУ ПФУ в Донецькій області було проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 07.09.2022 (з моменту призначення пенсії) та встановлено підвищення, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячну державну адресну допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій». Розмір пенсії з 07.09.2022 склав 10641,75 грн, а з 01.12.2022 - 10988,25 грн. Однак, з 01.01.2024 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії без попередньо встановлених доплат, у зв`язку з чим розмір пенсії зменшився та з 01.01.2024 становить 2093,00 грн. Позивач вказує, що відповідач безпідставно з власної ініціативи здійснив перерахунок пенсії позивачу, оскільки жодних причин зміни інвалідності ОСОБА_1 після 26.06.2023 не відбувалося. Більше того, відповідач умисно в оскаржуваному рішенні посилається на неіснуючі документи, з метою виправдання своїх протиправних дій, оскільки в пенсійній справі ОСОБА_1 відсутня довідка МСЕК серії 12 ААГ №342033, у якій вказана причина інвалідності позивача «Загальне захворювання». У довідці МСЕК серії 12 ААГ №342033 причиною інвалідності ОСОБА_1 вказано саме «ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.12.2023 №57. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності шляхом нарахування та виплати підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільової грошової допомоги на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячної державної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» з 01.01.2024. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ОСОБА_1 21.09.2022 звернулась із заявою про призначення пенсії по інвалідності №11379 відповідно до статті 30 Закону № 1058. Відповідно до виписки МСЕК серії 12 ААГ №047311 від 07.09.2022 позивачу встановлено 2 групу інвалідності (по зору); причина інвалідності заг. захворювання. В серпні 2023 року до електронної пенсійної справи позивача долучено виписку МСЕК серії 12 ААГ №342033 від 26.06.2023, якою позивачу встановлено 2 групу інвалідності; причина інвалідності ушкодження здоров`я, отримані від вибухонебезпечних предметів. На підставі вищезазначеної виписки МСЕК позивачу проведено перерахунок «Встановлення, зміна групи інвалідності», яким змінено причину інвалідності на «поранення, каліцтво, одержані від вибухонебезпечних предметів» та встановлено наступні доплати: цільова допомога інвалідам війни 2 групи; збільшення розміру пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011; державна адресна допомога інваліду війни 2 групи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1381 від 28.12.2011. Причиною інвалідності позивача, зазначеною у виписці МСЕК серії 12 ААГ №047311 від 07.09.2022, є поранення чи інше ушкодження здоров`я, отримане від вибухонебезпечних предметів. При цьому, відсутня інформація, що таке поранення чи інше ушкодження здоров`я одержані від вибухонебезпечних предметів на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відтак, з 01.01.2024 позивачеві проведено перерахунок у зв`язку з уточненням ЕПС» та змінено причину інвалідності на загальне захворювання. З урахуванням зазначеного апелянт вважає, що Головним управлінням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача. Щодо стягнення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, апелянт вказує, що позивачем не в повному обсязі надано до суду належні докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат, а тому відповідач вважає, що суд прийняв помилкове рішення щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

27.08.2024 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Вважає рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у даній справі законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та одержує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.10.2022.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у травні 2022 року близько 22 години, позивач, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , під час артилерійських обстрілів зі сторони держави агресора рф, в ході детонації снаряду отримала тілесні ушкодження у вигляді: МВТ, ЗЧМТ. Струс ГМ. Перелом стінок гайморової пазухи зліва. Гемосинус зліва. Стороннє тіло металевої щільності в рото глотці. Гематома повік, сукон`юнктивальний крововилив, хемоз кон`активи, тотальна гіфема лівого СПО. Ревізія носоглотки. Ревізія ротоглотки. Видалення стороннього тіла ротоглотки.

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ №047311 від 07.09.2022, яка видана фтизіо-офтальмологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕК, ОСОБА_1 встановлена друга (по зору) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання. Термін встановлення інвалідності - довічно.

21.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви від 21.09.2022 та наданих документів ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності з 07.09.2022.

24.08.2023 до ГУ ПФУ в Донецькій області від ГУ ПФУ у Волинській області надійшла виписка з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААГ №342023 від 26.06.2023, яка видана фтизіо-офтальмологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕК, де ОСОБА_1 встановлена друга (по зору) група інвалідності, причина інвалідності - ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів. Термін встановлення інвалідності - довічно.

На підставі вказаної довідки ГУ ПФУ в Донецькій області було проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 07.09.2022 (з моменту призначення пенсії) та встановлено підвищення, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячну державну адресну допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».

Однак, з 01.01.2024 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії без попередньо встановлених доплат, у зв`язку з чим розмір пенсії зменшився та з 01.01.2024 становить 2093,00 грн. Дана обставина підтверджується рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.12.2023 №57.

Листом від 25.01.2024 №0500-0202-8/8139 ГУ ПФУ в Донецькій області, з посиланням на пункт 19-3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» повідомила представника позивача, що причиною припинення ОСОБА_1 виплати пенсії в попередньому розміру стало те, що у виписці з акту огляду медико-соціальної експертної комісії є ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів, разом з тим, відсутня інформація, що таке ушкодження одержане від вибухонебезпечних предметів на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У випадку надання позивачем рішення міжвідомчої комісії розмір пенсії ОСОБА_2 буде переглянуто у відповідності до норм діючого законодавства.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від. них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 (Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Статтею 31 Закону №1058-ІV передбачено, що залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Органи Пенсійного фонду та застрахована особа мають право в установленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_1 у травні 2022 року, перебуваючи у м. Авдіївка, під час артилерійських обстрілів зі сторони держави агресора рф, в ході детонації снаряду отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим їй було встановлено другу (по зору) групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання. Дана обставина підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №047311 від 07.09.2022.

В подальшому з 07.09.2022 ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності відповідно до статті 30 Закону №1058-IV. Розмір пенсії з 07.09.2022 склав 2027,00 грн, а з 01.12.2022 - 2093,00 грн.

26.06.2023 фтизіо-офтальмологічною спеціалізованою МСЕК Волинського обласного бюро МСЕК позивачу було видано довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №342033, згідно якої їй встановлено П групу (по зору) інвалідності із зазначенням обґрунтування причин інвалідності: Ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів».

Дану довідку було подано до пенсійного органу, у зв`язку з чим, позивачу було проведено перерахунок пенсії з 07.09.2022 та встановлено підвищення, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячну державну адресну допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій». Розмір пенсії з 07.09.2022 склав 10641,75 грн, а з 01.12.2022 - 10988,25 грн.

З рішення від 01.09.2023 №57 вбачається, що перерахунок пенсії позивачу було здійснено саме у зв`язку зі зміною групи інвалідності, «група інвалідності, причина» - друга група, поранення, каліцтво одержане від вибухонебезпечних предметів, при цьому встановлено позивачу особливий статус - інвалід, прирівняний до інваліда війни.

У той же час, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2000 року за № 1566/11846 (Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію).

Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком визначений пунктом 2.1 Порядок №22-1.

У свою чергу, до заяви про призначення пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (пункт 2.2 Порядку №22-1).

Пунктами 4.2 та 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Апеляційний суд звертає увагу, що жодних зауважень до поданих позивачем документів, у відповідача не виникало ні під час звернення з заявою про першочергове призначення пенсії по інвалідності (21.09.2022), ні під час подання відповідачу позивачем додаткових документів у зв`язку з зміною причини інвалідності (серпень 2023 року). У той же час, як вбачається з оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.12.2023 №57, підставою для перерахунку пенсії позивача вказано - зміна причини інвалідності. Однак, після встановлення ОСОБА_1 другої (по зору) групи інвалідності внаслідок ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів (26.06.2023), жодних змін щодо причин інвалідності ОСОБА_1 внесено не було. Більше того, в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.12.2023 №57 у графі «група інвалідності, причина» вказано - «друга група, загальне захворювання». У той же час, у графі «серія та номер МСЕК» міститься посилання на довідку серії 12 ААГ №342033, тобто на довідку, у якій причиною інвалідності ОСОБА_1 вказано «ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів», а не «загальне захворювання».

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно з власної ініціативи здійснив перерахунок пенсії позивачу, оскільки жодних причин зміни інвалідності ОСОБА_1 після 26.06.2023 не відбувалося. Більше того, відповідач в оскаржуваному рішенні посилається на неіснуючі документи, оскільки в справі відсутня довідка МСЕК серії 12 ААГ №342033, у якій вказана причина інвалідності позивача - «Загальне захворювання». У довідці МСЕК серії 12 ААГ №342033 причиною інвалідності ОСОБА_1 вказано саме «ушкодження здоров`я, які отримані від вибухонебезпечних предметів».

Крім того, положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» дійсно містить пункт 19-3 у якому вказано, що причинний зв`язок інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборот, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. -на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, встановлюється на підставі рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Разом з тим, 05.05.2023 Уряд постановою №452 ухвалив зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 та від 25.04.2018 № 306, якими врегульовано процедуру встановлення МСЕКами цивільному населенню, яке з 24 лютого 2022 року перебуває або перебувало на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, причинного зв`язку інвалідності із проведенням зазначених заходів, та врегульовано процедуру прийняття рішення про встановлення факту одержання вищевказаними особами ушкодження здоров`я від боєприпасів на території проведення зазначених заходів.

Разом з тим, Положення про міжвідомчу комісію з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затверджене Наказом Міністерства у справах ветеранів України від 03.08.2023 № 184 набрало чинності лише 02.11.2023.

Проте, довідка про зміну причини інвалідності надійшла до пенсійного органу видана 24.08.2023, тобто, на момент подання позивачем довідки МСЕК серії 12 ААГ №342033 дане Положення не діяло, а тому й відповідачем при поданні ОСОБА_1 даної довідки та призначенні доплат жодних рішень міжвідомчої комісії не вимагалося.

Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області після набрання 02.11.2023 вказаним Положенням чинності, протиправно прийняло рішення від 14.12.2023 №57 та припинило позивачу виплату попередньо встановлених доплат, вимагаючи надання рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Положення про яку, станом на момент подання довідки для проведення перерахунку пенсії позивача (24.08.2023) ще не набрало чинності.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, надаючи тлумачення ст. 58 Конституції України у Рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзаци перший і другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення).

Водночас, Конституційний Суд України звернув увагу на те, що ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05 квітня 2001 року № З-рп/2001).

Відтак, з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів в часі, колегія суддів вважає протиправними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу попередньо встановлених доплат, у зв`язку з набранням 02.11.2023 чинності Положенням про міжвідомчу комісію з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем було протиправно зменшено розмір пенси ОСОБА_1 шляхом припинення виплати попередньо встановлених доплат, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.12.2023 №57 та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2024 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності шляхом нарахування та виплати підвищення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», цільової грошової допомоги на прожиття відповідно до Закону України від 16.03.2004 №1603 «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та щомісячної державної адресної допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій».

Щодо стягнення судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає, що із договору про надання правничої допомоги від 19.01.2024 №19-01/01, акту приймання-передачі наданих послуг від 19.02.2024 №19/02 згідно вказаного договору, позивачу надана правова допомога адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп», яка відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг складається з: складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.12.2023 №57 та зобов`язання вчинити дії (8 год) - 4000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

А тому, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яку належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача становить по 3000,00 грн.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі № 140/1937/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний