Справа № 380/25645/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 рокусправа № 380/25645/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача;

- зобов`язати відповідача перевести позивачку з пенсії по втраті годувальника на пенсію по втраті годувальника-військовослужбовця та перерахувати пенсію з урахуванням відомостей ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії малолітньої дитини - ОСОБА_2 . Зазначила, що зверталася до відповідача із заявою про переведення з пенсії по втраті годувальника на пенсію по втраті годувальника-військовослужбовця та перерахунок пенсії з урахуванням відомостей. Стверджує, що відповідач не надав позивачці відповідь у повній мірі, а також не тільки не задовольнив таку заяву, а й не надав чіткої законодавчої підстави для відмови у такому переведенні. Тому звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 06.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23471ел від 07.12.20243 у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що позивачка перебуває на обліку як непрацюючий пенсіонер, одержувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка - ОСОБА_3 з 03.09.2012 на неповнолітню дитину (утриманця) - ОСОБА_2 . Пенсія призначена відповідно до Закону - 2262, яка, як стверджує відповідач, виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Між позивачкою та ОСОБА_3 14.09.2010 укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.09.2010 року зроблено відповідний актовий за № 2347, що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.08.2012 у шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.09.2012 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує зі свідоцтва про хворобу № 175/2 ОСОБА_3 встановлено діагноз: «Гострий гломерулонефрит, сечовий, набряковий синдром, транзиторна азотемія, артеріальна гіпертензія»; захворювання пов`язане з проходженням військової служби та на підставі статті 66 «в» графи І Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 604 від 08.11.2012, вищевказане захворювання ОСОБА_3 захворювання рядового ОСОБА_3 послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Захворювання і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно з копією перерахунку пенсії відповідач з 03.09.2012 призначив ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на одного утриманця - ОСОБА_2 .

Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 25.07.2023 на переведення з одного виду пенсії на інший та перерахунок пенсії, у якій просила перевести її з пенсії по втраті годувальника на пенсію по втраті годувальника-військовослужбовця; здійснити перерахунок пенсії з урахуванням відомостей, що додаються до даної заяви з усіма передбаченими законом коефіцієнтами та індексами; призначити пенсійні виплати.

Листом від 15.08.2023 № 21618-21895/С-52/8-1300/23 повідомлено позивачку про те, що з 03.09.2012 вона перебуває на обліку та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 , яка призначена і виплачується на одного непрацездатного члена сім`ї - ОСОБА_2 відповідно до пункту «б» статті 36 Закону № 2262. Повідомлено, що середньомісячний заробіток, обчислений із заробітної плати годувальника за період з 01.11.2009 по 31.08.2012, становить 5172,19 грн. Станом на 01.08.2023 розмір пенсії в разі втрати годувальника складає 4186,00 грн (2093,00 грн х 2), в тому числі 1551,66 грн - основний розмір пенсії (30% від 5172,19 грн). Вказано, що розмір пенсії призначений і обчислений на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, відповідно до норм чинного законодавства і нормативно-правових актів України.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо переведення позивачки з пенсії у разі втрати годувальника на пенсію по втраті годувальника-військовослужбовця з урахуванням відомостей ОСОБА_1 , позивачка звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з частинами першою - третьою статті 30 Закону № 2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Відповідно до ст. 36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

У силу приписів ст. 37 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника (або частина спільної пенсії кожного непрацездатного члена сім`ї), що призначається членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, з розрахунку на кожного непрацездатного члена сім`ї не може бути меншою ніж два визначені законом розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вже встановлено судом, відповідач з 03.09.2012 призначив ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на одного утриманця - ОСОБА_2 .

Таким чином, доводи позивачки про наявність підстав для переведення її на «військову» пенсію у разі втрати годувальника є безпідставними, оскільки таку пенсію вже призначено.

Щодо врахування відомостей ОСОБА_1 , суд зазначає, що така вимога є необґрунтованою, з огляду на те, що такі відомості не впливають на визначення розміру пенсії у разі втрати годувальника.

Судом встановлено, що розмір призначеної пенсії обчислено з урахуванням положень статей 36, 37 Закону № 2262-ХІІ, що свідчить про відсутність протиправності дій відповідача при визначенні розміру пенсії, призначено на 1 утриманця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; ).

Суддя Р.П. Качур