Справа № 160/24645/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новомосковського відділу ДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Довгополої Інни Юріївни від 14.08.2024 № 115261 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;
зобов`язати Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ним до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було подано заяву про примусове виконання судового рішення, до якої було додано виконавчий лист виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/2182/23. Державною виконавчою службою було прийнято повідомлення про повернення виконавчого листа без виконання з посиланням на п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що вказане рішення порушує одну з основних засад адміністративного судочинства обов`язковість судового рішення, оскільки рішення залишається не виконаним. Таке рішення призводить до порушення прав позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2023 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами на 10 жовтня 2024 року.
Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовної заяви, зазначаючи наступне.
Всупереч вимогам пункту першого частини першої статті 26 Закону позивачем не надано заяву про примусове виконання до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Відповідно до частини 3 статті 24 Закону виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.
Державним виконавцем при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа без виконання було проведено перевірку в межах наданих повноважень.
Відповідно інформації, отриманої з відкритих ресурсів, військова частина НОМЕР_1 входить до складу 91 окремої штурмової механізованої Інгулецької бригади 97 батальйону. За вказаною адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться.
Таким чином, слід дійти до висновку, що проводити виконавчі дії з виконання вищезазначеного виконавчого документа, на території на яку поширюється юрисдикція Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до вимог Закону, не можливо, у зв`язку з відсутністю за адресою вказаною у виконавчому документі командного складу (посадових осіб), та самої військової частини НОМЕР_1 , та такої яка взагалі не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В період з 09.10.2024 по 14.10.2024 суддя перебувала на лікарняному.
Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №160/2182/23 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 05.03.2022 по 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судове рішення набрало законної сили 14 грудня 2023 року.

На виконання рішення суду Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 14 грудня 2026 (включно).

У зв`язку з тим, що Військова частини НОМЕР_1 в добровільному порядку не виконала рішення суду, представник позивача 05.03.2024 звернувся до Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із за явою про примусове виконання рішення суду, до якої було додано оригінал виконавчого листа.

Повідомленням Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 27.03.2024 №47984 виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

16.07.2024 позивач із заявою про примусове виконання рішення суду і виконавчим листом звернувся до заступника начальника Міжрегіонального управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Повідомленням державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Довгополої Інни Юріївни від 14.08.2024 №115261, виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем зазначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації щодо юридичної особи чи відокремленого підрозділу з кодом . Згідно інформації, наданої Управлінням державної казначейської служби у м. Новомосковськ Дніпропетровської області юридична особа з кодом не обслуговується.

Відповідно до інформації, отриманої з відкритих ресурсів, Військова частина НОМЕР_1 входить до складу 91 окремої штурмової механізованої Інгулецької бригади 97 батальйону.

За вказаною адресою: АДРЕСА_1 не знаходиться.

Не погоджуючись з повідомленням державної виконавчої служби позивач за захистом своїх прав і інтересів звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Спірні правовідносини, пов`язані із примусовим виконанням рішення суду, які регулюються нормами Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ст.1. Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст.5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про наявність у державного виконавця підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у випадку його невідповідності вимогам статті 4 Закону №1404-VIII. При цьому, з аналізу положень частини першої статті 4 Закону №1404-VIII слідує, що зазначена у виконавчому листі інформація направлена на ідентифікацію сторін виконавчого провадження, що, на переконання суду, необхідно для вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Відповідно до матеріалів справи, державний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа, виходив з того, що за вказаною у виконавчому документі адресою Військова частина НОМЕР_1 не знаходиться.

Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 3 ч.3 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідачем було проведено перевірку інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, натомість такі дії не є достатніми для повернення виконавчого документу без виконання.

Звертаючись із заявою від 16.07.2024 про примусове виконання рішення позивачем було повідомлено засоби зв`язку з представниками Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (фінансова частина військової частини), ОСОБА_3 (юрист батальйону), отже державний виконавець мав можливість отримати необхідну інформацію.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається як на підставу повернення виконавчого документу без виконання і на п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII, вказуючи на те, що заява про примусове виконання рішення не була подана стягувачем до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Натомість, звернення позивача із такою заявою підтверджено матеріалами справи.

Заява була подана представником стягувача, до якої в підтвердження повноважень було додано ордер на надання правничої (правової) допомоги і копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №002536 від 13.10.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 , передбачено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

До того ж вказана відповідачем у відзиві підстава не була вказана у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки старшим державним виконавцем відповідача не вжито достатніх заходів з метою захисту інтересів стягувача, визначених ст. 18 Закону №1404-VIII, суд робить висновок про протиправність винесеного відповідачем спірного повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідачем не доведено правомірність дій щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з огляду на що, позовні вимоги є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (вул. Гетьманська, буд. 7, м. Новомосковськ, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51200, ) про визнання протиправним і скасування повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Довгополої Інни Юріївни від 14.08.2024 № 115261 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Гетьманська, буд. 7, м. Новомосковськ, Новомосковський район, Дніпропетровська область, 51200, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про примусове виконання рішення суду з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона