Справа № 758/6675/24
Суддя: Ковбасюк О. О.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6675/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що постановою №МВ-84 від 20 травня 2024 року його притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн у зв`язку з невиконанням ним військового обов`язку, яке полягало у тому, що він своєчасно не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оновлення даних військового обліку, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 травня 2024 року він був зупинений біля станції метро Дорогожичі у м. Києві працівниками відповідача і за їх пропозицію погодився прослідувати разом з ними до ІНФОРМАЦІЯ_4. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно нього відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, винесену оскаржувану постанову, проведено огляд військово-медичною комісією та мобілізовано його до проходження військової служби у Збройних Силах України. У протоколі про адміністративне правопорушення у графі «суть порушення» зазначено, що 20 травня 2024 року він доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час перевірки облікових даних встановлено, що він не з`являвся своєчасно до центру комплектування та соціальної політики для оновлення облікових даних, чим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Правила військового обліку військовозобов`язаних, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

У позові позивач посилається на те, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення його було повідомлено в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбулось 20 травня 2024 року о 14 год. 43 хв. в кабінеті №110 ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач прийняв оскаржувану постанову, описова частина якої ідентична зі змістом протоколу, і дійшов висновку про притягнення його до відповідальності за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом з цим, вказує позивач, ні протокол, ні постанова не містять жодних посилань на фактичні обставини, які б вказували у чому саме полягало недотримання ним Правил військового обліку, які дані не були оновлені ним у встановленому порядку, чим підтверджується повторність вчинення ним такого адміністративного правопорушення. За таких обставин позивач вважає, що вказана постанова є повністю необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству, тому він просить її скасувати.

Ухвалою суду від 05.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом надіслано на адресу відповідача копію позовної заяви із доданими до неї матеріалами та надано строк для подачі відзиву на позов, проте відповідач таким правом не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 20 травня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 - тимчасово виконуючим обов`язки відповідального виконавця мобілізаційного відділення молодшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення №МВ-84 стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що 20 травня 2024 року останній був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки облікових даних встановлено, що він не з`являвся своєчасно до територіального центру комплектування для оновлення облікових даних, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 статті 210 КУпАП.

У графі протоколу «про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності» вказано, що позивач з його слів не піддавався адміністративному стягненню протягом року.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбулось у той же день, відповідач на підставі цього протоколу про адміністративне правопорушення виніс постанову №МВ-84 від 20 травня 2024 року, згідно з якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 210 КУпАП та піддав його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн за порушення правил військового обліку, яке полягало у тому, що він не з`являвся своєчасно до центру комплектування та соціальної політики для оновлення облікових даних.

Відносини, які є предметом судового розгляду у цій справі, регулюються Конституцією України та законами України чинними на час виникнення спірних відносин, зокрема: Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25 березня 1992 року №2232-XII ( далі - Закон №2232-XII), Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543- XII (далі - Закон №3543- XII), постановами Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року та №560 від 16 травня 2024 року, якими на виконання вимог зазначених законів затверджені Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок ведення військового обліку, Постанова №1487) та Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок призову громадян під час мобілізації, Постанова № 560), відповідно.

Згідно з ч.1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №2232-XII).

Дотримання правил військового обліку є складовою військового обов`язку, який покладається на громадян (частина 3 статті 1 Закону №2232-XII).

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів (частина 1 статті 33 Закону №2232-XII).

Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів - посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (пункт 20 Порядку ведення військового обліку).

Згідно з Порядком ведення військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти зобов`язані: перебувати на військовому обліку; прибувати за викликом для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; у встановленому порядку та строки за місцем перебування на військовому обліку повідомляти відповідним органам, які відповідають за ведення обліку, про зміну адреси місця проживання, інших персональних даних; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними цих органів, подавати документи, що підтверджують право на відстрочку.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом (ст. 42 Закону № 2232-XII, пункт 19 Порядку ведення військового обліку).

Територіальні центри комплектування та соціальної політики згідно з вказаним Порядком уповноважені: виявляти осіб, як не перебувають на військовому обліку; оповіщувати осіб (за місцем проживання, роботи або навчання) шляхом поштового відправлення або через уповноважених представників для виконання дій, пов`язаних з військовим обов`язком; розглядати справи про адміністративне правопорушення, зокрема пов`язані з порушенням правил військового обліку; звертатися у встановленому порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.79 Порядку ведення військового обліку).

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Верховною Радою України затверджено Указ Президента України про введення на території держави режиму воєнного стану та оголошено проведення загальної мобілізації, які діють дотепер.

Спеціальним Законом, який визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, зокрема, і під час дії особливого періоду, є Закон №3543- XII.

У квітні 2024 року законодавчий орган держави з метою законодавчого удосконалення процедур проведення заходів мобілізації, удосконалення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів законодавчий орган держави прийняв Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року (далі - Закон №3633-IX).

Серед іншого цим Законом було змінено редакцію ст. 22 Закону №3543- XII, яка визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, частиною третьою цієї статті Закону №3633-IX встановлено обов`язок військовозобов`язаних осіб протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем свого перебування або знаходження.

Також, згідно з частиною шостою цієї статті громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язано мати при собі військово-обліковий документ.

Вказаному обов`язку громадян кореспондує повноваження представників ІНФОРМАЦІЯ_6 проводити перевірку військово-облікових документів з використанням фото- і відеофіксації процесу із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також використанням технічних приладів, засобів та спеціалізованого програмного забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ч. 6 ст. 22 Закону №3633-IX).

Слід зазначити, що на перехідний період зміни правового регулювання таких відносин законодавець Законом №3633-IX встановив обов`язок для громадян України під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №2105-IX від 03 березня 2022 року, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-IX уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом самостійного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) (абзаци чотири, п`ять п.п. 1 пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону№ 3633-IX).

Разом з цим, зазначені у частині шостій статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вимоги щодо здійснення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_5 фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації застосовуються через три місяці з дня опублікування цього Закону (п.п.11 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону№ 3633-IX).

На виконання вимог Закону Кабінет Міністрів України вніс відповідні зміни до Порядку ведення військового обліку, а також постановою № 560 затвердив Порядок призову громадян під час мобілізації, які набрали чинності разом із Законом №3633-IX.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи держаної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (стаття 19 Конституції України)..

Згідно з оспорюваною постановою, яка є предметом судового розгляду, позивача притягнуто до відповідальності за порушення правил військового обліку, вчинене повторно протягом року і за яке його вже було піддано адміністративному стягненню та застосовано санкцію у вигляді.

Як було встановлено судом, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 зупинили позивача біля метро Дорогожичі 20 травня 2024 року для перевірки військово-облікових документі, тобто до закінчення встановленого законодавцем 60 денного строку для оновлення персональних відомостей у військовому обліку, а саме до 18 липня 2024 року.

Здійснювана відповідачем перевірка проводилась з порушенням передбаченого ст. 22 Закону №3543- XII порядку, без фото- і відеофіксації цього процесу, оскільки 20 травня 2024 року ще не збіг встановлений законодавцем трьохмісячний строк для виконання такої вимоги. Проведення такої перевірки в інший спосіб чинним законом не передбачено.

Як убачається зі змісту протоколу та постанови, вони не містять жодних фактичних обставин, на основі яких у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210 КУпАП, яке, на їх думку, вчинив позивач. Відсутні й відомості про те, чи перебував позивач на військовому обліку, якщо так, то які відомості та у який строк ним не були повідомлені ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, диспозиція норми, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає наявність такої кваліфікуючої ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, як повторність його вчинення протягом року.

Разом із цим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості та докази на підтвердження факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 210 КУпАП.

Не містять таких відомостей ні оскаржувана постанова, ні протокол про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити і те, що ч. 2 ст. 210 КУпАП не передбачає санкції у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (що відповідає сумі 17 000 грн), яка застосована до позивача згідно зі спірною постановою.

Така санкція передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку з кваліфікуючою ознакою «вчинення його в особливий період» ( ч. 3 статті 210 КУпАП).

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як зазначалось судом, відповідач не надав суду жодних відомостей та доказів на підтвердження правомірності його дій щодо прийняття оскаржуваної постанови.

Ураховуючи наведене, встановивши, що матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, за наслідками розгляду якої прийнята оскаржувана постанова, не містять конкретних фактичних даних про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210 КУпАП, а застосований до позивача розмір штрафу не відповідає санкції цієї норми, суд робить висновок про те, що дії відповідача щодо перевірки військово-облікових документів та доставлення позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 носили протиправний характер.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обставини, які вказують на відсутність події і складу адміністративного правопорушення, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № МВ-84 від 20 травня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Ковбасюк