Справа № 120/1916/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1916/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

11 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 14981/02-32-09-02/ від 05.10.2023 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 15.09.2023 посадовими особами ГУ ДПС проведено фактичну перевірку господарської діяльності позивача. За результатами перевірки складено Акт №15361/02-32-09-02/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення вимог п.п. 226.1, 226.2, 226.5, 226.7, 226.9, 226.11 ст. 226 ПК України та абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

2.2 На підставі зазначеного акту відповідачем винесено рішення за №14981/02-32-09-02/ НОМЕР_1 від 05.10.2023 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

2.3 Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав заперечення щодо акту перевірки та скаргу, які були залишені без задоволення.

2.4 Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням ДПС, позивач звернувся до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2024, у задоволенні позову відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції послався на те, що доводи позивачки на спростування факту виявленого порушення зводяться до наявності збою у роботі РРО.

3.3 Пункт 16 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає чіткий алгоритм дій суб`єкта господарювання у разі виникнення подібних ситуацій та виявлення відповідних несправностей у роботі реєстратора, і лише його дотримання є запорукою звільнення від встановленої законом відповідальності за порушення нормативних приписів, якими врегульовані спірні правовідносини.

3.4 Оскільки про порушення роботи (збій) під час використання реєстратора до контролюючого органу за місцем здійснення господарської діяльності позивачка не повідомляла, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є правомірним і правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС № 14981/02-32-09-02/ від 05.10.2023 немає.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1 Позивач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4.2 Підстави для апеляційного оскарження рішення суду:

- відповідачем неправомірно призначено і проведено фактичну перевірку позивача;

- відповідачем не доведено складу порушення за яке ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку;

- суд першої інстанції фактично переклав на позивача тягар доказування своєї невинуватості, а самі висновки суду викладені у мотивувальній частині рішення від 14.05.2024, зводяться до згоди з висновками відповідача, базуються виключно на інформації у СОД РРО про одиничне дублювання під час здійснення розрахункових операцій однієї і тієї самої марки акцизного податку, що не може бути доказом порушення.

4.3 У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що фактична перевірка призначена і проведена правомірно, суд першої інстанції правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, постановив законне і обґрунтоване рішення, яке просить залишити без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1 Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року, з Вінницького окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

5.2 14 червня 2024 року, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5.3 Представник відповідача ухвалу про відкриття апеляційного провадження отримав 14.06.2024 (згідно довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету).

5.4 Представник позивача отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження 14.06.2024 до електронного кабінету.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Статтею 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

1.3 Щодо правомірності проведення фактичної перевірки, суд виходить зі змісту наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області №2563к від 14.09.2023, в якому зазначено, що на підставі п.п.80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а саме: в порядку здійснення функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва, зберігання та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та відповідно до доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області № 1549/02-32-09-02 від 14.09.2023, наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 15 вересня 2023 року, тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2023 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою протидії незаконному обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

1.4 Відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки. Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

1.5 Відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

1.6 У питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України практика Верховного Суду є сформованою і усталеною, полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

1.7 За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема постанови від 11 липня 2022 року у справі №120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі №500/1331/21) формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

1.8 Наказ №2563к від 14.09.2023 містить посилання на підстави перевірки, визначені підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва, зберігання та обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та відповідно до доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами). Тобто, у наказі ГУ ДПС міститься посилання не лише на п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а безпосередньо викладений зміст підстав для проведення фактичної перевірки позивача, визначених в них.

1.9 Колегія суддів вважає, що наказ ГУ ДПС у Вінницькій області оформлений з чітким дотриманням вимог, встановлених ст. 81 ПК України. Зазначення в наказі будь-яких додаткових відомостей (фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за цією підставою) законодавством не вимагається.

1.10 Одночасно суд наголошує, що у постанові від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16 Верховний Суд зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.

1.11 Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постановах від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 06.07.2022 у справі №420/1242/21, від 03.11.2022 №320/8042/21 та від 19.04.2023 №360/2657/20.

1.12 Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час призначення і проведення перевірки, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області порушень які тягнуть за собою протиправність спірних податкових повідомлень-рішень не встановлено.

1.13 За результатами фактичної перевірки, відповідачем складено акт від 18 вересня 2023 року про порушення позивачем ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі - Закон №481/95-ВР), яке виразилось в реалізації алкогольного напою (Горілка «Первак Пшенична», 0,25 л., 40 об.од.) без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: згідно з базою даних СОД РРО (почекова інформація), здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках РРО/ПРРО інформації щодо зазначення номерів та серій марок акцизного податку при реалізації алкогольних напоїв, встановлено реалізацію алкогольного напою «Горілка «Первак Пшенична», 0,25 л., 40 об.од. з ідентичною маркою акцизного податку: МАП АВЛГЛ серія АЕНТ 944323, що підтверджено фіскальними чеками реєстратора розрахункових операцій (ФН ):

фіскальний чек , лок. номер 37595 від 03.02.2023, 17:33:55;

фіскальний чек , лок. номер 37609 від 04.02.2023, 13:58:58.

1.14 Про порушення роботи (збої) при використанні даного РРО (ФН ), до контролюючого органу не повідомлялось.

1.15 Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач керувався виключно інформаційними даними щодо розрахункових документів РРО, які стали підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій за результатами проведеної фактичної перевірки.

1.16 Згідно з частиною 4 статті 11 вказаного Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

1.17 Відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

1.18 Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1251, визначено, що підприємства-виробники та імпортери алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах (далі - покупці марок), подають засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги щомісяця до 8 числа продавцю марок акцизного податку (далі - продавець марок) для задоволення через два місяці потреби в марках таку інформацію: попередню заявку-розрахунок про потребу в марках за їх видами, реквізити документа/документів (номер, дата платіжної інструкції та сума перерахованих коштів) на перерахування плати за виготовлення марок та звіт про використання марок, придбаних у попередньому місяці. Поняття продавець марок акцизного податку вживається у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

1.19 Відповідно до норм Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів від 11 лютого 2016 р. № 220/28350, розрахункові документи, для суб`єктів господарювання роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів, повинні містити цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

1.20 Приписами абз. 2 п. 7 ст. 3 Закону №481/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані. Електронна копія розрахункового документа, яка міститься в ІКС ДПС, має відповідати встановленим вимогам та може використовуватись посадовими особами контролюючих органів під час проведення перевірок.

1.21 Згідно з частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень

1.22 Підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про накладення штрафних санкцій слугував висновок про реалізацію позивачем алкогольних напоїв із зазначенням однакових марок (фіксація однієї марки акцизного податку по двом різним операціям). Алкогольні напої, що було реалізовано позивачем, марковані з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів та вважаються такими, що немарковані.

1.23 Суд зазначає, що склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

1.24 Отже, склад правопорушення, за яке наведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

1.25 Посилання позивача на порушення роботи РРО, а також згідно письмових пояснень від 15.09.2023, на помилкове введення реквізитів однієї і тієї ж марки з 03.02.2023 по 04.02.2023, є безпідставним та не спростовує встановленого під час перевірки порушення. Крім того, як зазначено відповідачем в акті перевірки та у відзиві на апеляційну скаргу, контролюючому органу не повідомлялось про порушення роботи (збої) в роботі РРО.

1.26 Статтею 83 ПК України, якою передбачено те, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

1.27 Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок). Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ якого, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України. Інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

1.28 У спірному випадку саме на підставі даних СОД РРО контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вищенаведених вимог законодавства і реєстр чеків реалізації алкогольних напоїв долучений до акту перевірки.

1.29 Колегія суддів відкидає посилання позивача про відсутність підстав для перевірки та недостатність інформації СОД РРО про одиничне дублювання під час здійснення розрахункових операцій однієї і тієї самої марки акцизного податку як належного доказу порушення.

1.30 Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на правомірність здійсненого відповідачем заходу контролю та обґрунтованість застосування штрафних санкцій за виявлений факт порушення законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв.

1.31 Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2.3 Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.