Справа № 120/3023/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3023/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

08 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання відмови протиправною та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів за період з 13 березня 2009 року по 31 липня 2019 року в сумі 393890,54 гривень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року включно.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі №120/3023/21-а набрало законної сили.

На підставі виданого судом 18.12.2021 року виконавчого листа, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження 67725ВН від 03.12.2021 року, яким зобов"язано Державну судову адміністрацію України протягом десяти робочих днів виконати рішення адміністративного суду від 26.07.2021.

Листом від 23.12.2021 №10-224662 Державна судова адміністрація України, повідомила Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що виконання рішення від 26.07.2021 року має здійснюватися за рахунок коштів бюджетної програми 1501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

Одночасно, ДСА України направила Господарському суду Вінницької області лист від 23.12.2021 за №10-22465/21 з проханням на виконання рішення суду від 26.07.2021, здійснити розрахунок належної до виплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строку їх виплати за період з 27.05.2010 по 31.07.2019 включно.

Господарський суд Вінницької області листом від 10.02.2022 №02.4-50/17/2022 надіслав на адресу ДСА України розрахунок належної до виплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строку їх виплати за період з 27.05.2010 по 31.07.2019 року, яка становила 334444,49 грн.

Листом від 21.07.2022 року "Про виконавче провадження №67725811 від 03.12.2021" Державна судова адміністрація України проінформувала Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про наможливість виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №120/3023/21-а у встановлений цим рішенням спосіб.

З моменту відкриття виконавчого провадження судове рішення залишалося не виконаним, у зв"язку з чим, 11 червня 2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано до Вінницького окружного адміністративного суд заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 26 липня 2021 року.

Стягувач ОСОБА_1 не заперечував щодо задоволення вказаної заяви, оскільки рішення можливо виконати лише шляхом безспірно списання Державною казначейською службою України суми коштів з бюджетної програми 1501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суд від 23 липня 2024 року заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду із зобов`язання Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року включно на стягнення шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року включно у розмірі 334 444 (триста тридцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) гривні 49 копійок на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року по справі №120/3023/21-а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної судової адміністрації України про визнання протиправною відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів за період з 27 травня по 31 липня 2019 року в сумі 334 444 гривень. Резолютивна частина рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі №120/3023/21-а має зобов`язальний характер. Отже, Вінницьким окружним адміністративним судом при розгляді справи №120/3023/21-а та ухваленні рішення від 26.07.2021 не вирішувались позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів.

Оскільки розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати ОСОБА_1 судом не здійснювався, тому змінивши спосіб виконання рішення в даній справі із зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року на стягнення ОСОБА_1 шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України зазначеної суми виплати , суд фактично змінив по суті рішення з виходом, при цьому, за межі позовних вимог та вирішив питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Вказує, що встановлений оскаржуваною ухвалою суду спосіб та порядок виконання рішення суду, є помилковим та не призведе до перерахування коштів стягувачу у зв`язку із щорічним передбаченням Верховною Радою України критично недостатнього обсягу бюджетних асигнувань як за КПКВК 3504040, так і за КПКВК 0501150 та визначеною черговістю погашення заборгованості.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 жовтня о 14 год. 15 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що подання апеляційної скарги Казначейською службою України є нічим іншим як спробою уникнути фактичного виконання законної вимоги суду. Натомість обов"язковість судового рішення (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України) є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За згодою позивача, як стягувача, суд апеляційної інстанції в судовому засіданні визначився щодо можливості закінчення розглядом справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення (у порядку ст.378 Кодексу адміністративного судочинства України) у справі №120/3023/21-а, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення останньої.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до статті 1 Закону України 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Отже, для застосування правил цієї норми повинні бути наявні обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способі, раніше встановленими.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України колегія суддів робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №67725811 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 120/3023/21-а від 18 листопада 2021 року про зобов`язання Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року включно.

03 грудня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та вимог державного виконавця Державна судова адміністрація України листом від 21 липня 2022 року вих. №11-6179/п повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про неможливість виконання виконавчого листа №120/3023/21 від 18 листопада 2021 року, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом, оскільки виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно з чинним законодавством Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. відтак рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання на користь позивача компенсації в сумі 334444,49 гривень з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів". Також у листі йдеться про те, що сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року нарахована та складає 334444,49 гривень.

Про таку саму суму компенсації йдеться і у долученому до поданої державним виконавцем заяви розрахунку належної до виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року.

Таким чином, учасниками справи не заперечується, що нарахована, але не виплачена ОСОБА_1 сума компенсації в розмірі 334444,49 гривень є безспірною.

При цьому, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок №845).

Абзацом 10 пункту 25 Порядку №845 передбачено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому, положення пунктів 28-34 Порядку №845 застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми у разі наявності асигнувань за такою програмою, достатніх для виконання виконавчого документа.

Отже, виконання рішення суду в даній справі в частині нарахованої, однак не виплаченої суми у розмірі 334444,49 гривень, може здійснюватися за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" Державною казначейською службою України у випадку, якщо така сума є безспірною.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено КАС України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, у постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Змінивши спосіб виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року по справі №120/3023/21 із зобов`язання здійснити виплату заборгованості за визначений судом період на стягнення обрахованої і як встановлено безспірної за цей же період уже конкретної суми, суд, фактично не змінює рішення по суті та не виходить за межі розглянутих позовних вимог, оскільки прохальна частина позовної заяви містила саме вимогу щодо стягнення з Державної судової адміністрації України компенсації втрати частини доходів за вказаний позивачем період у визначеній ним сумі.

Отже, встановивши наявність ускладнень щодо виконання рішення суду від 26 липня 2021 року, зважаючи на безспірність суми, що нарахована, однак не виплачена, з метою забезпечення реального виконання судового рішення і ефективного захисту прав позивача щодо виплати нарахованої компенсації суд дійшов правомірно висновку щодо необхідності зміни способу і порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року із зобов`язання Державної судової адміністрації України нарахувати та виплатити відповідну компенсацію на стягнення шляхом безспірного списання органом Казначейства компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати за період з 27 травня 2010 року по 31 липня 2019 року, включно, в розмірі 334444,49 гривень на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанцій по оцінці доказів та не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією, оскільки не дають підстав для зміни або скасування оскарженого рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року відповідає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 жовтня 2024 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.