Справа № 205/13336/24
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2а/205/63/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанови протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2024 року представник позивача сформував в системі «Електронний суд» вищевказану заяву, яка надійшла на електронну адресу суду 02 жовтня 2024 року.

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 03 жовтня 2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено, що адміністративний позов слід направити за підсудністю до іншого суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд вказує, що місцем проживання позивача в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 25 КАС України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно отриманої судом відповіді № 835698 від 09.10.2024 року із Єдиного державного демографічного реєстру позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про розірвання шлюбу позивач вказала, що така заява подається за її фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження чого до заяви додано Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.08.2023 року № 1204-, згідно змісту якої позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що згідно частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з положеннями частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі Правила № 207), в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 було внесено зміни до пункту 9 Правил № 207, а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017 року.

Таким чином, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце проживання/перебування особи.

Одночасно із цим, згідно положень Закону № 1706-VII, Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509.

Таким чином, враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування

З наведеного вбачається, що у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи розмежовуються зареєстроване місце проживання та фактичне місця проживання.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд вказує, що надана позивачем довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_3 , а підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік за такою адресою.

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача, суд враховує вказане в паспорті громадянина України та уЄдиному державному демографічному реєстрі зареєстроване місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 5 ст.171 КАС України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

За вимогами п.2 ч.1 ст.29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки до відкриття провадження по справі встановлено, що місце реєстрації позивача належить до територіальної юрисдикції Лисичанського міського суду Луганської області, а тому дана адміністративна справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність направити дану справу за підсудністю.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22, змінив територіальну підсудність судових справ Лисичанського міського суду Луганської області, на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.25, 29, 107, 171 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанови протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу, направити за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (місце знаходження: 52700, Дніпропетровська область, Петропавлівка, вул. Героїв України, буд.74А).

Ухвала може бути оскаржена до Третього адміністративного апеляційного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан