Справа № 359/4464/24
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/4464/24 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Чирка С.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року (прийнята у відкритому судовому засіданні, м. Бориспіль, дата складання повного тексту рішення - 18 червня 2024 року) у справі за розглядом заяви Міністерства оборони України про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-а-162/2009 про стягнення з ОСОБА_1 користь Міністерства оборони України грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2024 року, Міністерство оборони України (далі - заявник) звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-а-162/2009 про стягнення з ОСОБА_1 користь Міністерства оборони України грошових коштів.

Зазначену вище заяву обґрунтовано тим, що 15 травня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі № 2-а-162/2009, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Міноборони коштів. 14.08.2014 за цим виконавчим листом відкрито ВП № 44362747.

Втім, під час виконання, цей виконавчий лист було втрачено державним виконавцем, у зв`язку з чим він звернувся до суду для отримання дублікату виконавчого листа. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28.05.2015 у справі № 359/4269/15-а, видано дублікат виконавчого листа.

Після ухвалення цього рішення питання поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вирішувалося.

Дублікат виконавчого листа видано 02.10.2015. У виконавчому листі зазначено також, що рішення набрало законної сили 21.12.2010, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 21.12.2013.

Виконавчий лист 16.08.2016 було пред`явлено до виконання, однак постановою від 13.09.2016 у ВП № 52194919 у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у зв`язку із пропуском строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутністю у виконавчому листі визначеної для стягнення суми, іншими недоліками, виявленими при поданні заяви про примусове виконання рішення. Досягти виконання судового рішення так і не вдалося.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначено до 21.12.2013.

Вперше виконавчий лист було видано 15.05.2014, а його дублікат - 02.10.2015, тобто у обох випадках після закінчення визначеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, із заявою про поновлення якого Міноборони не зверталося.

Водночас, після отримання виконавчого листа, Міноборони без зайвих зволікань пред`явило його до примусового виконання. Вказана обставина перешкоджає державній виконавчій службі належним чином виконати судове рішення на користь Міноборони. Пропуск строку відбувся із об`єктивних причин, що не залежали від Стягувача, тому, з метою реалізації своїх прав як сторони процесу, Міноборони звертається до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з цим заявник вважає строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин, та просить суд поновити зазначений строк.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, заявником подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні зазначеної вище заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано докази на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа в період часу з 21 грудня 2010 року до 21 грудня 2013 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2009 по справі № 2-а-162/2009 адміністративний позов ОСОБА_1 та інших до Міноборони задоволено. В тому числі стягнуто з Міноборони грошову компенсацію замість продовольчого пайка на користь ОСОБА_1 в сумі 48 808, 89 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2010 по справі № 2-а-162/2009 апеляційну скаргу Міноборони задоволено, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2009 скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

10.11.2010 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області допущено поворот виконання скасованого судового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2009 та стягнуто в примусовому порядку з усіх позивачів по справі кошти в індивідуально визначеній кожному позивачу сумі стягнутої з рахунків Міністерства оборони України. З метою забезпечення повороту виконання накласти арешт на грошові кошти усіх позивачів по справі, а при відсутності таких - на майно боржника, в індивідуально визначеній кожному позивачів сумі.

21.12.2010 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду було скасовано ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2010 в частині накладення арешту на грошові кошти усіх позивачів по справі, а при відсутності таких - на майно боржників, в індивідуально визначеній кожному позивачу сумі, стягнутої з рахунків Міноборони за виконанням скасованого рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2009. В іншій частині ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2010 по справі № 2-а-162/2009 залишено без змін.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28.05.2015 у справі № 359/4269/15-а заяву було задоволено: «Видати дублікат виконавчого листа 6 адміністративній справі № 2-а-162/09, виданного Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь Міністерства оборони України в сумі 48 808,89 гривень». Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 та Вищого адміністративного суду України від 21.07.2015 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02.10.2015 Бориспільським міськрайонним судом видано дублікат виконавчий лист по справі № 2-а-162/2009 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Міноборони коштів. У виконавчому листі зазначено також, що рішення набрало законної сили 21.12.2010, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 21.12.2013.

Міністерство оборони України неодноразово пред`являло виконавчий лист до виконання. Проте виконавчий лист повертався державними виконавцями у зв`язку із пропуском строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутністю у виконавчому листі визначеної для стягнення суми, іншими недоліками, виявленими при поданні заяви про примусове виконання рішення.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992). Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності. Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександра Шевченко проти України»). Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.53 рішення від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу правової визначеності, що є складовою права на справедливий суд, що закріплене в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Водночас стягувачем не надано докази на підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа в період часу з 21 грудня 2010 року до 21 грудня 2013 року. Так зі змісту виконавчого листа №2-а-162/09 (а.с.16-17) вбачається, що рішення набрало законної сили 21 грудня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 21 грудня 2013 року. В той час як виконавчий лист був виданий 15 травня 2014 року 02 жовтня 2015 року, тобто вже після закінчення строку для його пред`явлення до виконання. Пред`явлення виконавчого листа в грудні 2016 року серпні 2016 не переривало означений строк, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був закінчений ще 21 грудня 2013 року. Викладені обставини свідчать про відсутність підстав для поновлення строку строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, строк пред`явлення означеного виконавчого документа закінчився майже 10 років тому назад, і тому безпідставне поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання через такий значний проміжок часу порушить законні права ОСОБА_1 і призведе до порушення принципу правової визначеності, закріпленого в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду та не може визнати поважною причину пропуску строку вказану в заяві про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у адміністративній справі №2-а-162/2009.

Також, вказує на те, що заявником не наведено інших фактичних даних, які б засвідчували існування об`єктивно невідворотної дії обставин непереборної та нездоланної сили, через які позивач був позбавлений можливості вчасно звернутися за отриманням виконавчого листа і пред`явити до виконання виконавчий лист, де він виступав стягувачем.

Таким чином, оскільки не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у спірних правовідносинах, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволенні заяви Міністерства оборони України про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання належить відмовити.

Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 243, 248, 250, 251, 271, 272, 287, 298, 303, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль