Справа № 620/933/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/933/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо вирішення питання про виплату ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 у сумі 3750000,00 грн., яка за життя не була виплачена ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 у сумі 3750000,00 грн., яка за життя не була виплачена ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправну бездіяльність Міністерства оборони України щодо вирішення питання про виплату йому в порядку спадкування одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 . Зазначає, що згідно з Положенням про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627, вирішення питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги належить до компетенції зазначеної комісії та має оформлятись відповідним рішенням.

Відповідачем подано відзив, в якому заначив, що батьку позивача, як одній з 4 осіб, які претендували на виплату одноразової грошової допомоги і який підтвердив своє право на отримання одноразової грошової допомоги, належна 1/4 частина від 15000000,00 грн. та була виплачена на підставі рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 07.07.2022 № 120, та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2022 № 609. Стверджує, що приписи статті 1227 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки належна батькові позивача 1/4 частина одноразової грошової допомоги у сумі 3750000,00 грн. була у повному обсязі виплачена йому за життя, а нерозподілена частина одноразової грошової допомоги не належала батькові позивача і не може входити до складу спадщини.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що право на отримання одноразової грошової допомоги мали лише дві особи батько та син. Вважає, що ОСОБА_4 своє право на отримання допомоги не змогла довести протягом розумного строку, а ОСОБА_5 не може бути отримувачем допомоги, оскільки помер понад 30 років тому.

Відповідач у запереченнях додатково звернув увагу, що невиплаченої частини одноразової грошової допомоги, яка на думку позивача мала бути виплачена його батькові, не існує, оскільки частина одноразової грошової допомоги у розмірі 7500000,00 грн. залишається нерозподіленою і буде виплачена або доньці загиблого ОСОБА_4 та (або) сину загиблого ОСОБА_6 .

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 10.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 07.07.2022 № 120, батьку загиблого капітана ОСОБА_3 , ОСОБА_2 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/4 частини від 15000000,00 грн. (а.с. 39).

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2022 № 609 батьку ОСОБА_2 була виплачена одноразової грошової допомоги у розмірі 3500000,00 грн. (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, ОСОБА_1 є спадкоємцем, що підтверджується копією довідки приватного нотаріуса Ігнатова Д.Є від 03.10.2023 № 759/01-16 (а.с. 5, зворот).

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги від 08.09.2023, в якій заначив, що є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 . Вказує, що за життя його батько не отримав одноразової грошової допомоги після загибелі сина ОСОБА_3 у розмірі 3750000,00 грн., а тому просить виплатити вказану допомогу (а.с. 7).

Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України листом від 07.08.2023 № Ц-46823 було повідомлено позивача, що він не належить до кола осіб, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 (а.с. 7, зворот).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги в порядку спадкування, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

За приписами статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця), зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно з частиною третьою статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, восьмої, дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Отже, позивач не входить до кола осіб, визначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В силу вимог статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1216 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З аналізу викладених норм слідує, що спадкоємці (правонаступники) мають право на отримання виплат лише у випадку, якщо така виплата була належна (нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

Тобто, після смерті ОСОБА_2 до складу спадкового майна може входити лише призначена сума одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю його сина військовослужбовця.

Як слідує з матеріалів справи, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 відповідачем було встановлено чотири особи, які можуть претендувати на отримання одноразової грошової допомоги. За життя ОСОБА_2 отримав 1/4 частину одноразової грошової допомоги в розмірі 3500000,00 грн., інша частина не була розподілена.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги, на яку претендує позивач, нерозривно пов`язано з особою спадкодавця, як батьком померлого військовослужбовця. Чинне законодавство не визначає можливості переходу в порядку спадкування права на призначення одноразової грошової допомоги, яке не було реалізовано спадкодавцем за свого життя.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.10.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ