Справа № 486/1329/24
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 486/1329/24
Провадження № 2-а/486/16/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, поліцейського Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросова Дмитра Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, поліцейський Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросов Д.М., представник відповідача Нофенко М.В.

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, поліцейського Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросова Д.М. про скасування постанови серії ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора СРПП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНІІ в Миколаївській області серія ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн за те, що 31 липня 2024 року о 22:17:18 у м. Южноукраїнську Миколаївської області по вул. Спортивній, 3, керував транспортним засобом, номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в. ПДР - Керування водієм ТЗ з номерним знаком, що неналежить цьому засобу.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення незаконною з наступних підстав.

В його випадку він рухався транспортним засобом з освітленим заднім номерним знаком, зокрема рухався в освітленому фонарними стовпами населеному пункті, по вул Спортивній, а також додатково освітленим фарами проїзджаючих автомобілів, які рухалися позаду. Однак інспектором зазначено, що він рухався транспортним засобом, знак якого не був освітлений, у зв`язку з тим що в нього не працює одна лампа підсвітки номерного знаку, що не передбачено п 2.9 ПДР.

Зазначив, що він, як водій, невзмозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху за кермом автомобіля, не в змозі бачити, що ззаду припинив «світити» одна з двух ламп підсвітки номерного знаку. Також він не може зупинятись через певний відрізок руху, і перевіряти справність всіх світлових приладів.

Задній номерний знак був освітлений частково, а не як вказано у постанові не був освітлений, однак якщо несправність габаритних вогнів чи підсвітки номерного знака виникає в дорозі, то водій повинен вжити заходів для їх усунення на місці, а якщо це зробити неможливо рухатись якого коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту (п.31.5 ПДР).

Окрім того, в оскаржувані постанові описано порушення керування транспортним засобом номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби, а притягнуто його до відповідальності за порушення п.2.9 ПДР - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком що не належить цьому засобу. Вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло за що його притягнуто до відповідальності.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції був грубо порушений визначений Інструкцією порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема йому не було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не оголошено зміст постанови. Замість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності було вручена квитанція до постанови з реквізитами для оплати стягнення у виді штрафу в якій були відсутні відомості передбачені ст. 283 КУпАП.

Представник відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вимоги позивача, викладені у позовній заяві Головне управління Національної поліції в Миколаївській області не визнає.

31 липня 2024 року о 22:17 годині по вулиці Спортивній в м. Южноукраїнську, Миколаївської області, в районі будинку 3, під час несення добового чергування було помічено транспортний засіб INFINITI FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом в темний час доби з непрацюючою підсвіткою заднього державного номеру, чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху України. Водієві було роз`яснено причину та винесено відносно нього постанову серії ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

З відеозапису, чітко видно, що номерний знак неосвітлений.

В постанові про накладення адміністративного стягнення від 31 липня 2024 року ЕАН №2726813 було допущено описку, а саме, не вірно вказано підпункт п. 2.9.в ПДР, що не впливає на правомірність винесеної постанови.

Допущена описка є технічною, враховуючи, що виправлення описки не тягне за собою зміну змісту постанови по суті, не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та той факт, що в позовній заяві позивач знає за що його притягнули до адміністративної відповідальності та вказує п. 2.9в ПДР України з усіма підпунктами.

Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року, винесеної поліцейським Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросовим Д.М., 31 липня 2024 року о 22:17:18 год у м. Южноукраїнську Миколаївської області по вул. Спортивній 3, водій керував транспортним засобом номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби, чим порушив п.2.9.в. ПДР - Керування водієм ТЗ з номерним знаком, що неналежить цьому засобу. Особою, щодо якої розглядається справа у даній постанові вказано ОСОБА_1 ; транспортний засіб INFINITI FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У пункті 7 вказано, що до постанові додається відео з ПВР 723 /а.с. 22/.

Згідно інформації з відеозаписів наданих до суду відповідачем в системі «Електронний суд», 31 липня 2024 року о 22:14 год. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб INFINITI FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номерний знак якого неосвітлений в темну пору доби. В подальшому встановлено особу водія даного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 . В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на відеозаписі при ввімкеному аварійному сигналі транспортного засобу INFINITI FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що номерний знак даного транспортного засобу неосвітлений в темну пору доби. Дата та час відеозапису співпадає з датою та чаом, зазначеними у постанові ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 .

За правилами статті 14 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п.2.9в. ПДР України водієві забороняється:

керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушенням ПДР та створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач зазначив, що він, як водій, невзмозі контролювати справність габаритних вогнів під час руху. За кермом автомобіля, не в змозі бачити, що ззаду припинив «світити» одна з двух ламп підсвітки номерного знаку. Також він не може зупинятись через певний відрізок руху, і перевіряти справність всіх світлових приладів.

Зазначені доводи позивача судом до уваги не приймаються, оскільки за вимогами п.п.а) та б) п.2.3. Правил дорожнього руху водій перед виїздом повинен перевірити та забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу та в ході його експлуатації бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, позивач рухався в межах міста Южноукраїнська по асфальтованому покриттю та був зупинений по вулиці Олімпійській, що виключає наявність обставин, яка б викликала несправність підсвітки номерного знаку під час руху автомобіля. Також, з відео вбачається, що номерний знак не освітлювався взагалі.

Позивач зазначає, що в оскаржувані постанові описано порушення керування ним транспортним засобом номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби, а притягнуто його до відповідальності за порушення п.2.9 ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком що не належить цьому засобу.

Вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло за що його притягнуто до відповідальності.

Відповідачем у відзиві вказано, що посилання на керування водієм транспортним засобом з номерним знаком що не належить цьому засобу в постанові про накладення адміністративного стягнення є опискою.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України, передбачає: 1) винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю); забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

У вказаній постанові Верховний Суд при визначення підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що якщо є доступ до суду, «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення.

Як вбачається з обставин справи та досліджених у судовому засіданні доказів, позивача було зупинено саме за керування автомобілем, номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби. Про наведене позивач вказує у своєму позові, окрім того це також підтвердлжується вдеозаписом, долученим відповідачем через електронний суд. Більш того, позивачем у позовній заяві не заперечується керування ним автомобілем, номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби.

При цьому в постанові зазначено такі порушення водія, як керування транспортним засобом номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби та з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Наведене вказує, що запис у постанові про накладення адміністративного стягнення, винесеної відносно ОСОБА_1 31 липня 2024 року - «керування водієм транспортним засобом з номерним знаком що не належить цьому засобу» є опискою.

Зазначена описка не змінює змісту постанови по суті, не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В силу п. 1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми передбачають покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, отже дії позивача ОСОБА_1 є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і відповідачем поліцейським ВП № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросовим Д.М. правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, поліцейського Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросова Дмитра Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову серії ЕНА №2726813 від 31 липня 2024 року поліцейського Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Андросова Дмитра Миколайовича, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень, залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова