Справа № 160/8892/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/8892/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року (суддя Олійник В.М.) в справі №160/8892/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №97 від 23 лютого 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період навчання у ПТУ №109 м. Горлівки, Донецької області за професією машиніста електровоза підземного, електрослюсар підземний з 01 вересня 1989 року по 25 квітня 1992 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 19 жовтня 1992 року по 30 грудня 1996 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а саме: з 17.04.2000 по 07.03.2004 року на посаді підземного машиніста електровозу; з 15.01.2004 по 03.01.2007 року на посаді машиніста електровозу з повним робочим днем в шахті; з 04.01.2007 по 14.09.2016 року на посаді підземного прохідника; з 20.02.2019 по 05.12.2019 року на посаді машиніста електровозу з повним робочим днем в шахті; з 08.01.2020 року по 15.02.2024 року на посаді машиніста електровозу з повним робочим днем в шахті;

зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до заяви про призначення пенсії від 15 лютого 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №97 від 23 лютого 2024 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди: з 01.09.1989 року по 25.04.1992 року, з 19.10.1992 року по 30.12.1996 року, з 22.05.1997 року по 10.12.1998 року; до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоди роботи ОСОБА_1 : з 19.07.1999 року по 07.03.2004 року, з 15.01.2004 року по 14.09.2016 року, з 20.02.2019 року по 05.12.2019 року на підставі записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22 травня 1997 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих періодів роботи позивача, та висновків викладених в рішенні суду.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 22 травня 1997 року по 10 грудня 1998 року та період проходження військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 16 січня 1997 року з 19 жовтня 1992 року по 30 грудня 1996 року, оскільки з 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Пенсії громадянам, які проживали/працювали на територіях Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території Російської Федерації по 31 грудня 1991 року.

Угода про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року припинила свою дію для України 19 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Період навчання з 01 вересня 1989 року по 25 квітня 1992 року ОСОБА_1 навчався в ПТУ №109 міста Горлівки Донецької області за професією "Машиніст електровоза підземний, електрослюсар підземний", що документально підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 , виданим 06 травня 1992 року.

Період проходження військової служби з 19 жовтня 1992 року по 30 грудня 1996 року підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 від 16 січня 1997 року, відповідно до якого ОСОБА_1 наказом Ком.Приволжского ВО МВД рф №066м/с від 24.12.1996 року звільнений в запас по статті 49 пункту "Б" частини 2 (за невиконання умов контракту).

Відповідно до пункту 10 військового квитка ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах Союзу ССР з 19.10.1992 року по 30.12.1996 року.

Трудова книжка НОМЕР_1 позивача має наступні записи про трудову діяльність:

Запис №1 - на підставі наказу №242 від 29.05.1997 року з 22 травня 1997 року прийнятий учнем столяра в муніципальному підприємстві;

Запис №2 - на підставі наказу №530 від 15.10.1997 року встановлено 3 розряд столяра;

Запис №3 - на підставі наказу №507 від 01.12.1998 року встановлено 4 розряд столяра;

Запис №4 - на підставі наказу №533 від 10.12.1998 року звільнений за власним бажанням за статтею 31 КзПП;

Запис №5 - на підставі наказу №84к від 20.07.1999 року, з 19 липня 1999 року прийнятий машиністом поверхні електровозу;

Запис №8 - на підставі наказу №64к від 09.03.2004 року, звільнений за власним бажанням за статтею 38 КзПП;

Запис б/н - на підставі наказу №65к від 15 березня 2004 року, з 15 січня 2004 року прийнятий машиністом електровозу с повним робочим днем в шахті;

Запис б/н - на підставі наказ3 №30к від 15 вересня 016 року, з 14 вересня 2016 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КзПП;

Запис б/н - на підставі наказу №28-к від 19 лютого 2019 року, з 20 лютого 2019 року прийнятий машиністом електровозу ІІІ розряду с повним робочим днем на підземній роботі;

Запис б/н - на підставі наказу №309-к від 05 грудня 2019 року, з 05 грудня 2019 року звільнений за статтею 38 КзПП за власним бажанням.

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися ГУ ПФУ в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 23 лютого 2024 року №97 позивачеві повідомлено про наступне.

"Пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Список № 1 - становить 50 років.

Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) становить 23 роки 06 місяців.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, визначений пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) - становить 10 років.

Працівникам, які не мають стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини 1 статті 26 Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Вік заявника 52 роки.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.05.1997 р. з 22.05.1997 р. по 10.12.1998 р. та період проходження військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 16.01.1997 р. з 19.10.1992 р. по 30.12.1996 р., оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсія громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Строки призначення пенсії визначаються відповідно до статті 45 Закону №1058. При цьому: до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

Згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 року №637 „Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Довідка про період роботи в шкідливих умовах праці видається підприємством, установою, організацією або правонаступником з доданням документів про реорганізацію.

До пільгового стажу відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.05.1997 р. не зараховано період роботи з 19.07.1999 р. по 07.03.2004 р., з 15.01.2004 р. по 14.09.2016 р., оскільки державне підприємство «Артемвугілля» згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Куйбишева, 66 (на підконтрольній українській владі території) і не перебуває в процесі припинення.

Відповідно до вищезазначеного для зарахування до пільгового стажу даних періодів роботи необхідно надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до додатку №5 п.20 Порядку №637 та накази про результати атестації робочих місць або довідку, яка підтверджувала б, що документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.02.2019 р. по 05.12.2019 р., оскільки згідно єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Укргеосервіс" припинило свою діяльність з 01.03.2021р.

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, проводиться відповідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105 (далі-Порядок), комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка створена при Головних управліннях Пенсійного фонду України.

Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, яка створена при Головних управліннях Пенсійного фонду України, що дає право на призначення пенсії, відсутнє.

Згідно реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності, зокрема 3 01.07.1999 року.

Страховий стаж особи становить 22 роки 01 місяць 18 днів, з урахуванням стажу в пільговому обчисленні по списку №1 - 23 роки 11 місяців 17 днів.

З них пільговий стаж становить 03 роки 11 місяців 19 днів. Працює.

Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення".

Суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість рішення про не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача спірних періодів та, відповідно, рішення ГУ ПФУ в Житомирській області, тому задовольнив позовні вимоги.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 15 лютого 2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 23 лютого 2024 року №97, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення.

В рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.05.1997 р. з 22.05.1997 р. по 10.12.1998 р. та період проходження військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 16.01.1997 р. з 19.10.1992 р. по 30.12.1996 р., оскільки з 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсія громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

До пільгового стажу відповідно до записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.05.1997 р. не зараховано період роботи з 19.07.1999 р. по 07.03.2004 р., з 15.01.2004 р. по 14.09.2016 р., оскільки державне підприємство «Артемвугілля» згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано за адресою: Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Куйбишева, 66 (на підконтрольній українській владі території) і не перебуває в процесі припинення.

Для зарахування до пільгового стажу даних періодів роботи необхідно надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до додатку №5 п. 20 Порядку №637 та накази про результати атестації робочих місць або довідку, яка підтверджувала б, що документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.02.2019 р. по 05.12.2019 р., оскільки згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Укргеосервіс" припинило свою діяльність з 01.03.2021 р.

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, проводиться відповідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105 (далі-Порядок), комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка створена при Головних управліннях Пенсійного фонду України.

Рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи, яка створена при Головних управліннях Пенсійного фонду України, що дає право на призначення пенсії, відсутнє.

Страховий стаж особи становить 22 роки 01 місяць 18 днів, з урахуванням стажу в пільговому обчисленні по списку №1 - 23 роки 11 місяців 17 днів.

З них пільговий стаж становить 03 роки 11 місяців 19 днів.

Виходячи зі доводів апеляційної скарги, апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 22 травня 1997 року по 10 грудня 1998 року та період проходження військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 16 січня 1997 року з 19 жовтня 1992 року по 30 грудня 1996 року, оскільки припинено участь як України, так й Російської Федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вказано вище, період навчання позивача у вищому навчальному закладі підтверджено дипломом.

Копія диплому надана позивачем до територіального органу Пенсійного фонду.

Зарахування певних періодів трудової діяльності до стажу для цілей визначення права на пенсію має здійснюватися за законодавством, під час дії якого ці періоди існували.

Закон №1058-IV набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Тобто трудова та інша прирівняна до неї діяльність за період до 01 січня 2004 року повинна враховуватися до стажу роботи для призначення пенсії відповідно до законодавства, яке діяло до 01 січня 2004 року.

За позицією територіального органів Пенсійного фонду - відповідача, викладеної в апеляційній скарзі, спірні періоди строкової військової служби та трудової діяльності не зараховані до страхового стажу у зв`язку з виходом України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Суд вказує, що відомості щодо трудової діяльності позивача на території Російської Федерації містяться в трудовій книжці позивача, а період проходження строкової військової служби підтверджено записами військового квитка позивача.

Частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

13 березня 1992 року в місті Москва підписано Азербайджаном, Російською Федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 Угоди від 13 березня 1992 року призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СРСР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі Угода від 14 січня 1993 року), а саме статті 6, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини третьої статті 6 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України № 290/95-ВР від 11 липня 1995 року, працівники користуються правами і виконують обов`язки, встановлені трудовим законодавством сторони працевлаштування.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, не зарахований відповідачем до страхового стажу період проходження строкової військової служби та період роботи на території Російській Федерації відноситься до періоду, коли приведені вище угоди були чинними для України, тому зазначений період має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України за умови підтвердження трудового стажу наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Апелянт не спростовує висновків суду першої інстанції щодо необхідності зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 з 22 травня 1997 року по 10 грудня 1998 року та період проходження військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 від 16 січня 1997 року з 19 жовтня 1992 року по 30 грудня 1996 року з інших підстав, ніж з підстав припинення участі України та Російської Федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Також апелянтом не наведено в апеляційній скарзі доводів стосовно висновків суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати інші періоди (навчання та трудової діяльності) до страхового та пільгового стажу.

Відтак, з огляду на приписи частини першої статті 308 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції в іншій частині позовних вимог, а також в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, зокрема, що визначення територіального органу Пенсійного фонду, який має здійснити зарахування спірних періодів до пільгового та страхового стажу позивача та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в справі № 160/8892/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в справі № 160/8892/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 10 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко