Справа № 480/646/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2024 року Суми Справа № 480/646/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів: 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Харіківській області;
2. Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області;
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Позиція сторін. Процесуальні дії суду. Заяви та клопотання.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем було подано документи із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви відповідачем - ГУ ПФУ в Харківській області, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. підставою слугувала відсутність у позивача необхідного віку. Позивач вважає рішення неправомірним.
30.01.2023 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Було вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином. Правом на подання відзивів відповідач не скористались. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи.
Позивач 14.11.1969 р.н., що підтверджується записом у паспорті (а.с.10).
05.01.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 (а.с.13).
На переконання позивача, йому протиправно не призначили пенсію. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
1. Щодо правомірності спірного рішення.
Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Харківській області було прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням позивачем необхідного віку та зазначено дату з якої позивач матиме право на таку пенсію 15.11.2024, по досягненню 55 років. При цьому, відповідачем не заперечується факт наявності у позивача страхового та пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії по списку № 2.
До вказаних висновків відповідач дійшов застосовуючи норму п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, відповідач вважає, що позивач має право на пенсію по досягненню 55 років, оскільки позивач має необхідний страховий стаж та пільговий по списку № 2, що необхідно для призначення пенсії на пільгових умовах.
Натомість згідно з пунктом "б" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом про внесення змін № 2132-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 50 років до 55 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "б" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 для жінок після досягнення 50 років (за наявності загального та пільгового стажу роботи).
В той же час, діюча на час виникнення спірних правовідносин норма п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювала вік, з якого жінки мають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 - 55 років. Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування в частині віку набуття права на пенсію жінкам на пільгових умовах за списком № 2. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за списком № 2 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування. Тому позивач має право виходу на пенсію саме з 15.11.2019, по досягненню 50 років.
Враховуючи, що відповідач приймаючи рішення керувався нормами Закону про пенсійне страхування, а не нормами Закону про пенсійне забезпечення, в редакції від 09.12.2012, то він застосував найменш сприятливий підхід до позивача. Тому спірне рішення не відповідає критеріям правомірності рішення, які встановлені ч. 2 ст. 2 КАС України.
2. Щодо способу захисту.
Судом встановлено, що документи про призначення пенсії були розглянути саме ГУ ПФУ в Харківській області області, і саме зазначеним суб`єктом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії, не було застосовано норми Закону про пенсійне страхування.
Отже, виключно ГУ ПФУ в Харківській області порушило право позивача на пенсійне забезпечення, тому саме ця особа є належним відповідачем за даним позовом.
Факт того, що пенсія виплачується за місцем проживання територіальним органом пенсійного фонду, не може бути підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію позивачу.
Тому в задовленні позовних вимог заявлених до ГУ ПФУ в Сумській області суд відмовляє, оскільки зазначений суб`єкт не порушив прав позивача.
Суд звертає увагу позивача, що пенсія призначається особам за їх вибором у будь-якому територіальному органі пенсійного фонду за місцем звернення, а отримується за місцем проживання.
Тому позивач, після призначення пенсії ГУ ПФУ в Харківській області, має право отримувати її в ГУ ПФУ в Сумській області за місцем свого проживання.
Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, врахування правової оцінки спірного питання є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.
Судом встановлено, що відповідачем не було прийнято рішення з урахуванням норм Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, тому підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію на даний час відсутні.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 45 Закону про пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Враховуючи те, що позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 15.11.2019 (по досягненню 50 років), але із заявою про призначення такої пенсії звернувся 05.01.2023, саме з цієї дати йому повинна бути призначена пенсія.
На підставі вищевикладеного, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог. Тому, окрім визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області області, суд зобов`язує вказану особу повторно розглянути заяву позивача від 05.01.2023 про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
В задовленні позовних вимог заявлених до ГУ ПФУ в Сумській області суд відмовляє, оскільки зазначений суб`єкт не порушив прав позивача.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок протиправного рішення ГУ ПФУ в Харківській області, суд, на підставі ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує на користь позивача з цієї особи судовий збір у повному обсязі в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України Сумській області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 14.10.2023.

Суддя А.І. Сидорук