Справа № 595/1590/24
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1590/24
Провадження № 2-а/595/64/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Тарчинська Л.Я., 24 вересня 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3031036 від 12.09.2024, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також відповідач неправильно кваліфікував дії за вказаною частиною статті. Відтак, постанова винесена з грубими порушеннями, є незаконною і підлягає скасуванню. Так, 12 вересня 2024 року близько 00 год. 15 хв. він повертався з роботи і виїхав у м. Бучач з вул. Стуса на вул. Галицьку і продовжив рух у напрямку до вул. С. Бандери. Під час того, як він повертав з вул. Стуса на вул. Галицьку, бачив, що нижче повороту на вул. Стуса по вул. Галицькій стояв автомобіль працівників поліції з увімкненим проблисковим маячком синього кольору. Тобто, такий був позаду його т/з, коли він виїхав на вул. Галицьку. Оскільки він не проїжджав повз вказаний автомобіль і не наближався до нього, то продовжив рух по вул. Галицькій. Коли він повертався на вул. С. Бандери, то побачив, що автомобіль поліції із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору наближається до нього, у зв`язку з чим він зупинив свій т/з. Зважаючи на викладене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

01 жовтня 2024 року представником відповідача ГУНП в Тернопільській області подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, мотивуючи тим, що 12 вересня 2024 року позивач керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Бучач по вул. Степана Бандери та, керуючи т/з, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, подану шляхом включення червоних та синіх проблискових маячків, чим порушив п.3.5 ПДР України, а саме порушення дій водія відносно т/з, що наближається з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Поліцейським було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову серії ЕНА № 3031036 від 12.09.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 510 грн. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На відео NO1429-001395 зафіксовано, як позивач ОСОБА_1 , керуючи т/з у комендантську годину, не зупинявся та на законну вимогу поліцейських з увімкненими червоними та синіми проблисковими маячками та продовжував рух. Відтак, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності і не є беззаперечним доказом неправомірності дій поліцейського.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тарчинська Л.Я. в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності їх представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3031036 від 12.09.2024, прийнятої поліцейським ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Гузаном А.М., 12 вересня 2024 року о 00:16:13 год. в м. Бучач по вул. С. Бандери ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, подану шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, чим порушив п.3.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

За відомостями постанови до неї додається фото відеофіксація на нагрудну камеру № н22а1763.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого позивачу правопорушення відповідачем надано суду DVD-R диск з відеозаписами. Зокрема, на відео 2-2-3b6ab7c0-7fc1-11ef-92el-cbe11e28e…, яке розпочинається о 00:14:28, зафіксовано як автомобіль патрульної поліції розпочав рух з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору і прямував за транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» (00:14:32), який виїхав на проїжджу частину дороги. Надалі вказаний т/з здійснив поворот ліворуч і зупинився по правій стороні проїжджої частини дороги (00:15:05). Під час спілкування працівників поліції із водієм, як встановили працівники поліції, ним був ОСОБА_1 , такі повідомили останньому, що ведеться відеофіксація. На запитання поліцейського чи знає він, яка наступає відповідальність за те, що він не зупинявся на законну вимогу, подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору, ОСОБА_1 відповів, що він не знав, що вони їдуть за ним, вказавши: «може ви дальше кудись їхали». Надалі роз`яснили водію, що він повинен був зупинитися відразу, після чого повідомили, що на нього буде складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки він порушив п.3.5 ПДР, а саме не виконав вимогу про зупинку т/з, шляхом включення проблискових маячків.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Так, згідно постанови серії ЕНА №3031036 від 12.09.2024, 12 вересня 2024 року о 00:16:13 год. в м. Бучач по вул. С. Бандери ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку, подану шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, чим порушив п.3.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.3.5 Правил дорожнього руху наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

Згідно із п. 8.9.а ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Натомість ч.1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Натомість згідно із ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зауважує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаних критеріїв не в повній мірі було дотримано поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено вище, ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за проїзд на заборонний жест регулювальника.

Даних про те, що на тій ділянці дороги (м. Бучач, вул. С. Бандери), де перебували поліцейські у той день (12 вересня 2024 року о 00:16:13 год.), поліцейський діяв як регулювальник, тобто виконував регулювання дорожнього руху у форменому одязі підвищеної видимості з елементами із світлоповертального матеріалу за допомогою жезлу, свистка, - до матеріалів справи не надано.

Тобто, матеріалами справи не підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання вимог працівників поліції про зупинку, подану шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, що суперечить п.3.5 ПДР, яким передбачено, що, наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

Відповідальність за невиконання вимог працівників поліції про зупинку, подану шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, передбачена ст.122-2 КУпАП.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст. 221-222 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 222 КпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 статті 122 КпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Поряд із цим, відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Тобто, згідно зі ст.221 КУпАП лише суддям підвідомчі справи про адміністративні правопорушення вчинені за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а працівник поліції повинен лише скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП - відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем ГУНП в Тернопільській області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3031036 від 12.09.2024, прийнятої поліцейським ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Гузаном А.М., слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача ГУНП в Тернопільській області слід стягнути судові витрати у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст. 19, 61 Конституції України, ст. ст. 9, 121, 245, 247, 251, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2 ,5, 9, 72-77, 122, 139, 159, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕНА №3031036 від 12 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн на ОСОБА_1 , винесену поліцейським відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Гузаном А.М., скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 484 грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя: І. І. Тхорик