Справа № 160/12596/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Савченка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_2 РУ РУ СТрО «ІНФОРМАЦІЯ_1» про не виплату головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в установлених розмірах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 РУ РУ СТрО «ІНФОРМАЦІЯ_1» виплатити головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в установлених розмірах;
- стягнути з військової частини НОМЕР_2 РУ РУ СТрО «ІНФОРМАЦІЯ_1» за рахунок бюджетних асигнувань на користь старшого сержанта ОСОБА_1 10 тис. грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок винесення неправомірних наказів.
Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення.
Предмет позову у справі, яка розглядається, стосується захисту права позивача на отримання премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач, зокрема, посилається на те, що його позбавили премії та додаткової винагороди на підставі наказів, підписаних майором ОСОБА_2 , який не мав таких повноважень, а наказ про його призначення є неправомірним.
Позивач зазначає, що відповідач не вказав будь-яких дані про допущені ним порушення військової дисципліни. Єдиною причиною невиплати позивачу додаткової винагороди та премії за період з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року як зазначає позивач вбачається виключно суб`єктивні чинники. Крім того, зазначає, що йому було завдано моральну шкоду в розмірі 10 тисяч гривень недоотриманої винагороди та премії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
- документи щодо розміру та складових грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2022 р.;
- всі документи (накази та ін.), які стали підставою для невиплати ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за квітень 2022 р.
У витребуванні інформації щодо ОСОБА_2 відмовлено, оскільки відсутні дані, що саме він підписував оскаржувані накази.
13 вересня 2022 року від позивача надійшла заява про збільшення та зміну позовних вимог.
15 вересня 2022 року від позивача надійшла заява про збільшення та зміну позовних вимог.
19 вересня 2022 року від позивача надійшла заява про повернення матеріалів заяви від 13.09.2022 р. та заяви від 15.09.2022 р. без розгляду, так як позивачем не було виконано вимог ч.8 ст. 47 КАС України щодо самостійного направлення копій вказаних документів на адресу відповідача із подальшим наданням суду доказів їх надіслання. Враховуючи наведене з метою економії процесуальних ресурсів для самостійного усунення позивачем вказаних недоліків просить залишити заяву від 13.09.2022 р. та заяви від 15.09.2022 р. без розгляду.
26 вересня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення та зміну позовних вимог, в якій позивач просить викласти позовні вимоги в такій редакції:
- визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_2 - не реєстрацію 23.04.2022 р. рапорту старшого сержанта ОСОБА_1 про обставини неправомірних дій 23.04.2022 р. офіцерів в/ч НОМЕР_4 ст. л-та ОСОБА_3 , п/п-ка ОСОБА_4 , та не надіслання на його підставі офіційного повідомлення Східному ТУ ВСП про факт їх вчинення;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 виготовлення «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 № 95 від 25.04.2022 р.», «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №46/1805 від 18.05.2022 р.», «Розпорядження №147 від 22.05.2022 р.», шляхом їх друкування, проставлення відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_2 на написі «командир в/ч НОМЕР_2 » та підписі « ОСОБА_5 », їх оголошення особовому складу як законних розпоряджень командира в/ч НОМЕР_2 про переміщення старшого сержанта ОСОБА_1
- визнати неправомірними «Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 № 95 від 25.04.2022 р.», «Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №46/1805 від 18.05.2022 р.», «Розпорядження №147від 22.05.2022 р.» - із проставленим відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_2 на написі «командир в/ч НОМЕР_2 » та підписом « ОСОБА_5 »;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 направлення 25.04.2022 р. старшого сержанта ОСОБА_1 в розташування 4-ї стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 - без закріпленої зброї АК-74 № 2215140 згідно «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №995 від 25.04.2022 р.»;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 вилучення у старшого сержанта ОСОБА_1 23.04.2022 р. особистої мисливської зброї - карабіну «Форт-205» № НОМЕР_5 із додатковим спорядженням (цівка, рукоять з сошками, глушник, каліматорний приціл) і набоями 7,62 мм до нього в кількості 300 шт., 24.04.2022 р.- ноутбука «SAMSUNG» із зарядним пристроєм, 27.04.2022р.- мобільних телефонів «SAMSUNG»,«AppleiPhone 11»,трьох цифрових накопичувачів, валізи із особистими документами, адвокатського архіву, і розпорядження ними;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 проведення 27.04.2022 р. обшуку автомобіля «Хюндай-Туксон» НОМЕР_6 із розбиранням внутрішнього облаштунку салону, його примусове переміщення (буксирування тягачем) на відстань 300 м із пошкодженням АКПП і ходової частини, завдання 24.05.2022 р. механічних ушкоджень (порізів) коліс;
- визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_2 - не реєстрацію 11.05.2022 р. рапортів старшого сержанта ОСОБА_1 про повернення особистої зброї і майна, спільного технічного огляду автомобіля «Хюндай-Туксон» НОМЕР_6 і подальше ухилення від їх розгляду;
- визнати неправомірною бездіяльністю в/ч НОМЕР_2 - не реєстрацію 25.05.2022 р. заяви старшого сержанта ОСОБА_1 «Про ворожі дії відносно громадян України», рапорту «Про вираження недовіри командуванню в/ч НОМЕР_2 » та подальше ухилення від їх розгляду;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 повернути старшому сержанту ОСОБА_1 особисту мисливську зброю - карабін «Форт-205» № НОМЕР_5 із додатковим спорядженням (цівка, рукоять з сошками, глушник, каліматорний приціл) та набоями 7,62мм до нього в кількості 300 шт., ноутбук «SAMSUNG» із зарядним пристроєм, мобільних телефонів «SAMSUNG», «AppleiPhone 11», трьох цифрових накопичувачів, валізи із особистими документами, адвокатського архіву;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 звернення з 01.06. по 12.06.2022 р. до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про вчинення старшим сержантом ОСОБА_1 військових злочинів за ст.ст. 402, 407 КК України через невиконання «Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №46/1805 від 18.05.2022 р.», «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.» як законних наказів командира в/ч НОМЕР_2 ;
- визнати неправомірними діями в/ч НОМЕР_2 складення в період з 23.04 по 31.07.2022 р. документів службового розслідування із висновками про порушення старшим сержантом ОСОБА_1 вимог військової дисципліни через невиконання розпоряджень і наказів;
- визнати неправомірними наказ про зняття 25.04.2022 р. головного сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 з посади ТВО командира розвідувального взводу;
- визнати неправомірними та скасувати накази командира в/ч НОМЕР_2 в частині невиплати старшому сержанту ОСОБА_1 сум додаткової винагороди 30 тис. грн. та грошового забезпечення (посадового окладу і премії) - за період з 01.04.2022 р. по 31.07.2022 р.;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 виплатити старшому сержанту ОСОБА_1 суми додаткової винагороди та грошового забезпечення (оклад і премія) за період з 01.04.2022 р. по 31.07.2022 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 р. відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення та зміну позовних вимог.
18 жовтня 2022 року від позивача надійшли заперечення проти заяви про зупинення провадження у справі.
28 жовтня 2022 року від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що 22 травня 2022 близько 15 години всіх військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які в той час знаходились у розташуванні штабу військової частини НОМЕР_7 було вишикуване біля будівлі штабу, де у присутності командира в/ч НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 , заступника командира в/ч НОМЕР_2 капітана ОСОБА_6 , було доведено Бойове розпорядження командира в/ч НОМЕР_8 від 18.05.2022 щодо передислокації батальйону на рубежі оборони. Військовослужбовцями групи персоналу молодшим лейтенантом ОСОБА_7 і солдатом ОСОБА_8 було складено поіменний список доведення наказу до особового складу.Старший сержант ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на шикуванні були відсутні та залишилися у розташуванні. Старшим лейтенантом ОСОБА_12 у присутності командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_6 , ТВО командира розвідки військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_12 , офіцера-психолога військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_13 , офіцера групи логістики ОСОБА_14 , командира автомобільного відділення молодшого ОСОБА_15 вголос було зачитано наказ №46/180522 від 18.05.2022 окремо перед військовослужбовцями розвідувального взводу старшим сержантом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_9 , солдатом ОСОБА_10 і солдатом ОСОБА_16 . Проте від старшого сержанта ОСОБА_1 було отримано відмову виконувати наказ. Військовослужбовці солдат ОСОБА_9 , солдат ОСОБА_10 і солдат ОСОБА_16 також відмовилися від виконання наказу. Зазначені обставини були встановленої в ході проведеного службового розслідування призначеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2022 №189/1, описані в акті службового розслідування від 30.05.2022, який затверджений наказом про результати службового розслідування від 29.05.2022 №191/1.Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_1 , розвідника-кулеметника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_9 , розвідника-телефоніста розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_10 , старшого розвідника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_16 полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, непокорі, невиконанню Бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №46/180522 від 18.05.2022 щодо передислокації військовослужбовцями розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 . За вчинені порушення обов?язків військової служби, за порушення статі 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статті 172'5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану. У зв?язку з оголошенням суворої догани, позивача, відповідно до приписів пункту 31.6. Інструкції №260, було позбавлено премії за травень 2022 року та, оскільки неправомірні дії позивача мали ознаки адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 172', 172' Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також є відмовою виконання бойового розпорядження командира, відповідно до приписів пункту 10 Телеграми Департаменту фінансів ІНФОРМАЦІЯ_3 №248/1298 від 25.03.2022, щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивача не було включено до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень за травень2022 року.
28 жовтня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про залучення документів по справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 р. розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 01.12.2022 р. о 15:00 год.
09 листопада 2022 року від відповідача надійшли додаткові пояснення з приводу функціональних обов`язків старшого лейтенанта ОСОБА_6 та майора ОСОБА_2 в період з 17.04.2022 року по 04.06.2022 року.
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 01.12.2022 року, суд ухвалив відкласти судове засідання на 05.01.2023 р. на 15:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2022 р. запропоновано ОСОБА_1 уточнити позовні вимоги, а саме: вказати, які саме накази командира Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оскаржуються, їх дати і номери.
05 грудня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.
22 грудня 2022 року від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, у якому просив надати всі матеріали справи для ознайомлення.
Суд звертає увагу, що згідно з довідками (а.с. 14, 56, т. 1), складеними начальником управління з організаційного забезпечення суду, начальником відділу контролю за використанням державного майна, начальником відділу планово-фінансової діяльності, фінансування для придбання поштових марок на 2022 рік припинено з березня по грудень, тому відправка поштової кореспонденції тимчасово припинена.
У зв`язку з вказаними обставинами, повістки про виклик позивача у судові засідання на 01.12.2022 р. та на 05.01.2023 р. направлені на електронну адресу позивача " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", вказану ним у позовній заяві та в усіх подальших письмових заявах, адресованих суду.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2023 року у справі № 761/2006/20, від 28.12.2023 року у справі № 320/6498/18, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
Крім того, як вбачається із заяви позивача від 21.12.2022 р. позивач підтвердив, що у своїй позовній заяві він зазначив для суду дані для надіслання копій і процесуальних документів на електронну адресу " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Так, повістка у судове засідання 01.12.2022 р., з накладеним електронним цифровим підписом секретаря судового засідання, направлена 14.11.2022 р. на електронну адресу позивача " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", вказану ним у позовній заяві. У цьому ж листі міститься прохання повідомити про отримання.
14 листопада 2022 р. позивач направив до суду електронний лист з підтвердженням про отримання повістки на 01.12.2022 р., проте не повідомляв про наявність поважних причин неможливості прибути до суду.
Будь-якої іншої інформації про неможливість позивача повідомити про наявність поважних причин неможливості прибути до суду у судове засідання на 01.12.2022 р. не надходило.
Розгляд справи 01.12.2022 р. суд відклав на 05.01.2023 р.
Повістка у судове засідання на 05.01.2023 р., з накладеним електронним цифровим підписом секретаря судового засідання, направлена 07.12.2022 р. на електронну адресу позивача "ІНФОРМАЦІЯ_2", вказану ним у позовній заяві. У цьому ж листі міститься прохання повідомити про отримання.
Проте, позивач не підтвердив отримання електронного листа та не повідомив про наявність поважних причин неможливості прибути до суду.
Відповідно до частин 1-3 статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.
Учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.
Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Враховуючи, що позивач не підтвердив отримання електронного листа з повісткою від 02.12.2022 р. про судове засідання 05.01.2023 р., секретар судового засідання 09.12.2022 р. склав про це довідку, в якій вказано, що відповідно до частини 3 статті 129 КАС України, якщо підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку і в такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Отже, позивач був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 01.12.2022 р. та на 05.01.2023 р., проте не з`явився та не виконав свій обов`язок щодо повідомлення про наявність поважних причин неможливості прибути до суду.
Враховуючи наведені обставини, суд, відповідно до протоколу підготовчого засідання від 05.01.2023 року, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 02.02.2023 р. о 14:00 год.
02 лютого 2022 року від Громадської організації «Спілка осіб з інвалідністю та поранених учасників АТО-ООС «Рука Брата» надійшла заява про вступ у справу на стороні позивача.
Відповідно до протоколу судового засідання від 02.02.2023 року, судом оголошено перерву до 07.02.2023 р. 13:00 год. з метою надання часу суду для ознайомлення з клопотаннями позивача та надання часу позивачу та відповідачу для подання додаткових доказів
03 лютого 2023 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
07 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання, у якому просив перенести судове засідання призначене на 07.02.2023 року у зв`язку з його захворюванням.
Відповідно до протоколу судового засідання від 07.02.2023 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового засідання, суд ухвалив: у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи відмовити, суд ухвалив: клопотання позивача про зупинення провадження у справі задовольнити.
06 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у якому просив засідання яке призначено на 07.12.2023 року перенести у зв`язку з неможливістю забезпечення своєї участі.
Відповідно до протоколу судового засідання від 07.12.2023 року в судове засідання сторони не з`явились. Розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням позивача на 19.12.2023 об 14:40.
18 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання у якому просив провести засідання в режимі відеоконференцзв`язку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 р. клопотання позивача задоволено. Розгляд справи вирішено провести в режимі відеоконференції, надавши позивачу можливість участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Відповідно до протоколу судового засідання від 19.12.2023 року позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 16.01.2024 року о 14:30 год.
09 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про залучення третіх осіб, у якому просив залучити до справи у якості третіх осіб Генеральний штаб ЗСУ та в/ч НОМЕР_9 .
Відповідно до протоколу судового засідання від 16.01.2024 року, суд оголосив перерву до 23.01.2024 року о 14:30 год.
16 січня 2024 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій уточнив позовні вимоги та просив викласти у такій редакції пункт 1 прохальної частини позову: визнати протиправними та скасувати Наказ ТВО командира в/ ч НОМЕР_2 від 25.04.2022року за № 34/250422 «про призначення службового розслідування» та Наказ командира в/ ч НОМЕР_2 від 21.05.2022року за № 200/1 «про результати службового розслідування», які мали наслідком не виплату головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в установлених розмірах».
17 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про виклик свідків, у якому просив допитати у якості свідків ст.л-та ОСОБА_6 , солдата ОСОБА_16 ОСОБА_9 , ОСОБА_10
19 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання.
Відповідно до протоколу судового засідання від 23 січня 2024 року в судове засідання сторони не з`явились. Суд ухвалив: призначити розгляд справи на 30.01.2024 об 14:30.
Відповідно до протоколу судового засідання від 06.02.2024 року суд усною ухвалою відмовив у клопотанні про уточнення позовних вимог та відмовив у залученні третіх осіб. Суд у зв`язку з повітряною тривогою оголосив перерву до 08.02.2024 року о 11:30 год.
Відповідно до протоколу судового засідання від 08.02.2024 року суд усною ухвалою відмовив у клопотанні позивача про виклик свідків.
08 лютого 2024 року суд зареєстрував клопотання позивача про витребування доказів від 19.12.2023 р. та клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача від 19.12.2023 р., які надійшли до суду на 19.12.2023 р.
Як вбачається з інформаційної довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 р. № 193, листи з клопотаннями про витребування доказів від 19.12.2023 р. та клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача від 19.12.2023 р надійшли 19.12.2023 р. поза межами робочого часу, тому підлягали опрацюванню та реєстрації 20.12.2023 р., проте фактично зареєстровані та передані судді ОСОБА_18 08.02.2024 р. Оскільки відповідальний працівник звільнився, обставини реєстрації вказаних листів з`ясувати повністю неможливо.
Відповідно до протоколу судового засідання від 13.02.2024 року суд оголосив перерву до 15.02.2024 року у зв`язку з необхідністю надання письмових пояснень позивачем.
13 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, у якому просив пункт перший прохальної частини позову викласти у такій редакції:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 РУ СТрО «ІНФОРМАЦІЯ_1» № 200/1 від 21.05.2022р. «Про результати службового розслідування» за підписом м-ра ОСОБА_2 про не виплату головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. в розмірі 30 тис. грн.».
13 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.
15 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.
Відповідно до протоколу судового засідання від 15.02.2024 року, суд оголосив перерву до 27.02.2024 року о 15:00 год. для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
23 лютого 2024 року від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, у якій зазначив, що 20.02.2024 р. позивачем було отримано документи від секретаря судового засідання для їх вручення відповідачу під розписку та здійснено виїзд до приміщення штабу в/ч НОМЕР_10 для вручення її останньому, однак військовослужбовцем зазначеної установи позивачу було відмовлено у прийнятті документів суду, у зв`язку з тим, що позивач не є працівником суду.
27 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів по справі.
Відповідно до протоколу судового засідання від 27.02.2024 року, суд ухвалив відкласти розгляд справи по суті на 21.03.2024 року, для належного повідомлення військової частини про судове засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 р. постановлено: дану ухвалу у справі від 27.02.2024 з повісткою про час і дату наступного судового засідання направити на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_3) з метою подальшого їх скерування до Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Наступне судове засідання призначено на 21.03.2024 на 11:00.
У судове засідання 21.03.2024 року з`явився позивач.
Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.
Суд ухвалив відкласти розгляд справи на 28.03.2024 р. на 10.30.
У судове засідання 28.03.2024 року з`явився позивач та представник відповідача. Оголошено вступну та резолютивну частину ухвали від 28.03.2024р. Суд ухвалив оголосити перерву до 29.03.2024р. о 11:00 год., у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою.
29 березня 2024 року від позивача надійшла заява про витребування доказів у справі.
Згідно довідки складеної секретарем судового засідання від 29.03.2024р. №371, судове засідання, яке призначено на 29.03.2024р. року о 11:00 годині 00 хвилин для розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, знято з судового розгляду у зв`язку з відсутністю інтернета у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро).
Наступне засідання призначено на 04.04.2024р. о 11:00 год.
04 квітня 2024 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.
У судове засідання 04.04.2024 року з`явився позивач та представник відповідача. Оголошено вступну та резолютивну частину ухвал суду від 04.04.2024р. Суд ухвалив оголосити перерву до 16.04.2024р. о 09:30 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 р. заяву відповідача про поновлення строку для подачі відзиву та доказів задоволено. Поновлено строк для подачі відзиву та доказів та прийняти до розгляду відзив на позов та докази, подані відповідачем.
У судове засідання 16.04.2024 року з`явився позивач та представник відповідача. Оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду від 16.04.2024р.
17 квітня 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Савченка А.В., яка мотивована тим, що суддя: свідомо перешкоджав появі в матеріалах справи достовірних документів, а саме не погодився з доводами клопотання позивача про витребування оригіналів всіх наданих представником відповідача службових документів; свідомо перешкоджав участі у справі сторін, які спростують достовірність наданих відповідачем документів, а саме не задовольнив клопотання про залучення третьої особи, військової частини НОМЕР_11 , з метою перевірки достовірності наказу № 27 в/ч НОМЕР_11 ; відмовив в уточнені позовних вимог. Посилаючись на порушенння суддею вимог Кодексу адміністративного судочинства України, заявник вказує, що суддя викликає сумніви у його неупередженості, узв`язку з чим, просить задовольнити заяву про відвід судді Савченко А.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 р. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В. визнано необгрунтованою.
Наступне засідання призначено на 09.05.2024р. о 13:00 год.
09 травня 2024 року від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання, у зв`язку зі слуханням справи в іншому суді.
У судове засідання 09.05.2024 року з`явився представник відповідача. Суд ухвалив відкласти розгляд справи на 23.05.2024р. о 13:00 год.
Наступне засідання призначено на 30.05.2024р. о 13:00 год.
У судове засідання 30.05.2024 року з`явився позивач та представник відповідача. Позивачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі. Після виходу з нарадчої кімнати встановлено неможливість забезпечити присутність сторін.
Судове засідання призначено на 10.10.2024 р. о 15:00 год.
Ухвала про поновлення провадження у справі від 03.10.2024р. надіслано позивачу в його електронний кабінет та отримано ним 03.10.2024р. о 16:32 год., про що свідчить довідка про отримання електронного листа.

Ухвала про поновлення провадження у справі від 03.10.2024р. надіслано відповідачу в його електронний кабінет та отримано ним 03.10.2024р. о 16:32 год., про що свідчить довідка про отримання електронного листа.

Повістка у судове засідання 10.10.2024 р., з накладеним електронним цифровим підписом секретаря судового засідання, направлена 04.10.2024 р. на електронну адресу позивача " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", вказану ним у позовній заяві. У цьому ж листі міститься прохання повідомити про отримання.

Про судове засідання повідомлений представник відповідача, про що свідчить телефонограма складена секретарем судового засідання від 04.10.2024р.

08 жовтня 2024 року від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що ним подано касаційну скаргу на Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.08.2024р. справа №160/18269/22.

Аналогічна заява надійшла до суду 08.10.2024р. на електронну адресу суду.

Ухвалою від 10.10.2024 р. суд відмовив у вказаному клопотанні.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судове засідання 10.10.2024р. сторони не з`явились. Були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. ст. 124, 129 КАС України. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.03.2022 року №2, Старшого сержанта ОСОБА_1 головним сержантом розвідувального взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ВОС - 106975А, шпк «старший сержант». Вважати таким, що з 01.03.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою, встановити посадовий оклад у розмірі 3170 грн. на місяць, 9 тарифний розряд. Підстава: указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та №69/2022.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) від 10 квітня 2022 року №7, з метою підвищення бойової готовності наказано: покласти тимчасове виконання обов?язків командира взводу розвідки військової частини НОМЕР_2 на головного сержанта взводу розвідки військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_1 з 10.04.2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.04.2022 року №8, 05.03.2022р. прибув до військової частин НОМЕР_11 у відрядження майор ОСОБА_2 , провідний інженер групи контролю якості ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. Підстава: посвідчення про відрядження, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.03.2022 №20.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.04.2022 року №27, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 : майора ОСОБА_2 , провідного інженера групи контролю якості ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. Підстава: наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2022 №20, наказ командира військової частини НОМЕР_11 по стройовій від 01.04.2022 №8, посвідчення учасника бойових дій, рапорт майора ОСОБА_2 від 07.04.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2022 року №200/1, НАКАЗАНО:

1. 1. За порушення вимог передбачених статтею 403 Кримінального кодексу України, статей 17210, 17214, 17215 кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшого сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 притягнути до кримінальної відповідальності та оголосити йому СУВОРУ ДОГАНУ;

2. Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07 червня 2018 року №260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року старшого сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 позбавити додаткової грошової винагороди за квітень 2022 року.

3. Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року головного сержанта розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_1 позбавити 20% премії за квітень 2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.06.2022 року №30, майора ОСОБА_2 , провідного інженера групи контролю якості ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 травня 2022 року №666 на посаду командира військової частини НОМЕР_2 , ВОС-0210003, шпк «підполковник», вважати таким, що з 04.06.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно довідки помічника командира в/ч НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи від 10.10.2022р., за період служби ОСОБА_1 отримував наступні суми грошового забезпечення:

- За березень 2022р. грошове забезпечення у сумі 11 708,18 грн., у тому числі премія 5 636,37 грн., та додаткову винагороду у сумі 25 161,00 грн.;

- За квітень 2022р. грошове забезпечення у сумі 14 184,38 грн., в тому числі премія 6 796,33 грн.;

- За травень 2022р. грошове забезпечення у сумі 7 480,01 грн, в тому числі премія 0,00 грн.

Суд не може визнати обґрунтованими доводи позивача про те, що його позбавили премії та додаткової винагороди на підставі наказів, підписаних майором ОСОБА_2 , який не мав таких повноважень, а наказ про його призначення є неправомірним, оскільки відповідні накази не є предметом спору у цій справі, відтак суд не може самостійно робити висновків щодо їх правомірності. Натомість, доказів встановлення в інших справах того, що ОСОБА_2 не мав повноважень, а наказ про його призначення є неправомірним, не встановлено. Доказів скасування, визнання незаконними наказів щодо ОСОБА_2 не встановлено.

Разом з тим, суд не обмежений лише аргументами, викладеними у позовній заяві, оскільки відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати премії військовослужбовцям передбачений розділом XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 07.06.2018 р. № 260.

Відповідно до пункту 5 розділу XVI Наказу №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини.

Щодо позовних вимог в частині оскарження позбавлення позивача додаткової винагороди у квітні 2022 р. суд зазначає таке.

Відповідач зазначає, що позивач 27.04.2022 р. допустив дисциплінарний проступок та надав копії наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2022 р. № 36/170522 та від 21.05.2022 р. № 200/1, з яких вбачається, що ОСОБА_1 оголошено сувору догану та відповідно до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 р. позбавлено 100% додаткової винагороди за квітень 2022 року та 20% премії за квітень 2022 року.

Відповідач зазначає, що враховуючи проведені службові розслідування та накази про затвердження їх результатів, оголошуючи догани та позбавляючи позивача виплат, командир військової частини діяв правомірно.

Суд зазначає, що на час спірних правовідносин, за змістом абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Це означає, що за чинного на час спірних правовідносин правового регулювання було передбачено, що якщо особа мала статус військовослужбовця та у вказаний період діяв воєнний стан, ця особа має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Відповідно до пункту 4 розділу I Наказу № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавку за вислугу років;

підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;

надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;

доплати за науковий ступінь та за вчене звання;

премію;

морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;

одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;

інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Отже, премія та інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України, це різні складові грошового забезпечення, які не можна ототожнювати.

При цьому, пунктом 5 розділу XVI Наказу № 260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин, передбачено право відповідача позбавити військовослужбовця, у визначених цим наказом випадках, саме премії, але не додаткової винагороди.

Що стосується посилання відповідача на телеграму Міністра оборони України від 25.03.2022 р., на підставі якої позбавлено 100% додаткової винагороди за квітень 2022 року, суд зазначає про те, що телеграму Міністра оборони України від 25.03.2022 р. не може бути застосовано у спірних правовідносинах, оскільки вона не є нормативно-правовим актом.

Так, частина 3 статті 117 Конституції України передбачає, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади".

Пунктом 1 зазначеного Указу установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлено Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 (далі - Положення).

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 р. № 468. Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.

Проте, Окреме доручення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.06.2022 р. № 912/з/29 не є нормативно правовим актом, зареєстрованим у встановленому порядку.

Відтак, позбавлення особи додаткової винагороди, тобто втручання у права особи на грошове забезпечення, на підставі такого документа, що не зареєстрований у встановленому порядку, суперечить Конституції України та Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади".

Щодо позовних вимог в частині оскарження позбавлення позивача премії у квітні 2022 р. суд зазначає таке.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 200/1, ОСОБА_1 оголошено сувору догану та позбавлено 20% премії за квітень 2022 р.

Позивач, як вбачається з позовної заяви, вбачає порушення своїх прав у тому, що у квітні 2022 р. йому не виплачена премія у належному розмірі (247% від окладу 3170 грн., що становить 7829,90 грн.).

В матеріалах справи наявна копія довідки від 10.10.2022 р., яку підписав помічник командира військової частини НОМЕР_2 з фінансово-економічної роботи ОСОБА_19 , відповідно до якої ОСОБА_1 за квітень 2022 р. отримав грошове забезпечення у сумі 14184,38 грн., у тому числі премія 6796,33 грн.

Пунктом 4 розділу XVI Наказу № 260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин, передбачено, що при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Отже, за змістом вказаної норми, у випадку застосування обмеження розміру премії при застосуванні дисциплінарного стягнення «сувора догана», таке обмеження застосовується у тому місяці, коли накладене стягнення.

Проте, як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 200/1, ОСОБА_1 оголошено сувору догану у травні 2022 р., при цьому позбавлено премії за квітень 2022 р., а не за травень.

Вказана обставина свідчить про порушення пункту 4 розділу XVI Наказу № 260 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач протиправно позбавив ОСОБА_1 100% додаткової винагороди та 20% премії за квітень 2022 р.

Підставою для позбавлення додаткової винагороди та премії стали пункти 2, 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 200/1, відтак для повного та ефективного захисту прав позивача належить скасувати вказані пункти наказу.

Згідно з позовними вимогами позивач просить визнати протиправним та скасувати накази про не виплату премії та додаткової винагороди, але не уточнює реквізити цих наказів/наказу.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з метою ефективного захисту прав суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати пункти 2, 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.05.2022 р. № 200/1.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок винесення неправомірних наказів, суд зазначає таке.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправною бездіяльністю відповідача, відповідно до якої заподіяно шкоду. Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Відтак, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок винесення неправомірних наказів не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судове рішення, яке набрало законної сили згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Даною нормою встановлено, що законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному відновленню на вимогу уповноважених осіб.

Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

Таким чином, наразі відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 241- 246, 250 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.05.2022 р. № 200/1, якими позбавлено ОСОБА_1 100% додаткової винагороди та 20% премії за квітень 2022 р.

Визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) додаткову винагороду за період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 30 000 грн.

Визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 премії за квітень 2022 р.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) премію за квітень 2022 р. у повному обсязі, за виключенням виплаченої частини премії.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко