Справа № 280/6326/24
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 жовтня 2024 року Справа № 280/6326/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29)

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

08.07.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача у розмірі 03 роки 04 місяці 27 днів;

зобов`язати відповідача здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача у розмірі 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Філіною Є.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1053319 від 08.08.2024.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він у період з 07.05.2004 по 23.02.2024 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції. Наказом відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію». Як вбачається з наказу відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу», стаж служби позивача в поліції складає 21 рік 5 місяців 29 днів, вислуга років на пільгових умовах складає 3 роки 4 місяці 29 днів.

На думку позивача, відповідач згідно з положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» повинен був зарахувати до загального стажу служби в поліції наявний у нього обсяг вислуги років на пільгових умовах строком 03 роки 04 місяці 27 днів з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах карного розшуку, однак протиправно не зробив цього. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

15.08.2024 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№38151 від 15.08.2024), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки положення п.п.1, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» не регулюють питання, передбачені ч. 2 ст. 78 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», в частині обчислення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Відтак, Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на думку відповідача, не є нормативним документом у розумінні ч. 4 ст. 78 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», який би визначав правила обчислення вислуги років для встановлення надбавки за вислугу років та тривалості додаткової оплачуваної відпустки під час проходження служби в поліції, оскільки вона прийнята на виконання Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку з цим, положення даного нормативно-правового акту визначають виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що після прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» як ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так і Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги років, порядку їх обчислення та застосування. Додатково відповідачем зауважено, що оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання відповідача зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років у пільговому обчисленні, має передчасний характер. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 07.11.2015.

Позивач у період з 07.05.2004 по 23.02.2024 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Послужного списку № М-252819 (а.с.30-40).

Зокрема, у період з 17.04.2008 по 24.08.2008 позивач обіймав посаду оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області; у період з 24.08.2009 по 28.12.2009 посаду оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 28.12.2009 по 22.03.2010 посаду начальника сектору карного розшуку Хортицького районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 22.03.2010 по 05.07.2011 посаду оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 05.07.2011 по 06.12.2011 посаду оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області (у зв`язку зі змінами в штатах) (а.с.33).

Наказом відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII) (а.с.22).

Відповідно до наказу відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу» стаж служби позивача на день звільнення становив 21 рік 5 місяців 29 днів; вислуга років на пільгових умовах 3 роки 4 місяці 27 днів; стаж служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції 21 рік 5 місяців 29 днів (а.с.22).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у п.п. «б»-«д», «ж», «з» ст. 1-2 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII (крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Статтею 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII законодавець регламентував види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Так, за приписами п. «б» ч. 1 ст. 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у п.п. «б»-«д», «з» ст. 1-2 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 17-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII).

Поряд із цим, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII (ст. 17-2 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII).

Слід зазначити, що Кабінет Міністрів України своєю Постановою від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» затвердив зазначений Порядок (далі Порядок № 393).

Відповідно до п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абз.1 п. 1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх справ.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Порядком № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Отже, передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII і положенням цього Закону не суперечить.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, був затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2006 № 722 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця» (далі Перелік № 722).

Відповідно до п. 2 Переліку № 722 вислуга років для призначення пенсій на пільгових умовах зараховується особам, зазначеним у пункті 1 цього наказу, які перебували на службі після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», при цьому таким особам на пільгових умовах зараховується весь час проходження служби на відповідних посадах.

Відповідно до Переліку № 722 до посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця віднесені:

начальник Департаменту; перший заступник начальника Департаменту; заступник начальника Департаменту; начальник управління; перший заступник начальника управління; заступник начальника управління; начальник відділу; заступник начальника відділу; начальник відділення, сектору (крім режимно-секретного); заступник начальника відділення; головний оперуповноважений-інспектор; старший оперуповноважений в особливо важливих справах; старший оперуповноважений; оперуповноважений; помічник оперуповноваженого; начальник Головного управління; перший заступник начальника Головного управління; заступник начальника Головного управління; старший інспектор в особливо важливих справах; старший інспектор; інспектор; молодший інспектор.

Також слід зазначити, що Міністерство внутрішніх справ України видало Наказ від 14.11.2007 № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби», яким затвердило однойменний Перелік (далі Перелік № 431).

Зокрема, відповідно до Переліку № 431 до посад по управліннях (відділах, відділеннях) по боротьбі з організованою злочинністю головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, на транспорті віднесені оперуповноважений в особливо важливих справах; старший оперуповноважений; оперуповноважений, помічник оперуповноваженого.

Так, судом встановлено, що у період з 07.05.2004 по 23.02.2024 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції та обіймав такі посади: у період з 17.04.2008 по 24.08.2008 посаду оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області; у період з 24.08.2009 по 28.12.2009 посаду оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 28.12.2009 по 22.03.2010 посаду начальника сектору карного розшуку Хортицького районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 22.03.2010 по 05.07.2011 посаду оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області; у період з 05.07.2011 по 06.12.2011 посаду оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області (у зв`язку зі змінами в штатах) (а.с.33). Наказом відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII (а.с.22).

Також, дослідивши Наказ відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу», суд встановив, що стаж служби позивача на день звільнення становив 21 рік 5 місяців 29 днів; вислуга років на пільгових умовах 3 роки 4 місяці 27 днів; стаж служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції 21 рік 5 місяців 29 днів (а.с.22).

Отже, з огляду на формулювання, наведене у Наказі відповідача від 23.02.2024 № 145о/с «По особовому складу», стаж 21 рік 5 місяців 29 днів варто розцінювати як вислугу років у календарному обчисленні, що враховується для призначення пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відтак, з урахуванням послужного списку позивача, суд вважає, що періоди служби позивача на посадах оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області (з 17.04.2008 по 24.08.2008), оперуповноваженого відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області (у період з 24.08.2009 по 28.12.2009), начальника сектору карного розшуку Хортицького районного відділу ГУМВС України в Запорізькій області з 28.12.2009 по 22.03.2010, оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області (з 22.03.2010 по 05.07.2011), оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів управління карного розшуку ГУМВС України в Запорізькій області (у зв`язку зі змінами в штатах) (з 05.07.2011 по 06.12.2011) повинні були зараховуватись відповідачем до календарної вислуги років позивача згідно зі ст. 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII, п. 3 Порядку № 393 як вислуга років у пільговому значенні. Належних та достатніх доказів звортнього відповідачем не надано.

Стосовно твердження відповідача про передчасність даного адміністративного позову, оскільки спірне питання може виникнути виключно під час підготовки документів для подання їх органам Пенсійного Фонду України, які повноважні приймати рішення про призначення пенсії, суд вважає за необхідне зазначити, що можливість пільгового обчислення спірного періоду проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ на відповідних посадах є похідною від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Порядком № 393, Переліком № 722 тощо. При цьому, можливість пільгового обчислення періоду служби позивача з 2008 по 2011 рік в органах внутрішніх справ пов`язується зі спеціальним статусом, який позивач набув в результаті виконання відповідної роботи, визначеної у законодавчому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки у досліджуваному періоді позивач набув право на пільгове обчислення вислуги років, право позивача на включення кратно обчисленого періоду у календарну вислугу років не може бути звужене або виключене, у тому числі внаслідок подальших змін у законодавстві, що регулює відповідну сферу правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтована протиправність дій відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів, а також вмотивована наявність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції позивача строком 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с.

У свою чергу, відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією від 09.05.2024 № 0.0..1 (а.с.43) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції ОСОБА_1 строком 03 роки 04 місяці 27 днів.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області здійснити зарахування вислуги років на пільгових умовах до загального стажу служби в поліції ОСОБА_1 строком 03 роки 04 місяці 27 днів та внести відповідні зміни до Наказу про звільнення від 23.02.2024 № 145 о/с.

Судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 11 жовтня 2024 року.

Суддя О.В. Прудивус