Справа № 400/16/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/16/19

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Міністра оборони України Полторака С. Т. в якому просив:

- зобов`язати розглянути пропозиції, викладені у його зверненні від 05.12.2018, яке направлене через державну установу «Урядовий контактний центр» за реєстраційним номером КИ-8813023.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , П`ятий апеляційний адміністративний суд 22 квітня 2019 року ухвалив постанову, якою рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасував та ухвалив у справі нову постанову про задоволення позову.

Зобов`язав Міністерство оборони України повторно розглянути пропозиції ОСОБА_1 , викладені у зверненні від 05.12.2018 за реєстраційним номером КИ-8813023.

19 березня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, в порядку статті 382 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено.

Суд апеляційної інстанції встановив судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі №400/16/19, шляхом зобов`язання Міністерство оборони України подати до Миколаївського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк звіт про виконання рішення суду з дня набрання законної сили даної ухвали суду.

03 червня 2024 року Міністерство оборони України подало до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду, в якому зазначило, що, за дорученням керівництва Міністерства оборони України, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України, на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 у справі №400/16/19, повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 (від 05.12.2018 за реєстраційним номером КИ - 8813023) та на його адресу направлено відповідь за вих. №220/13/3789 від 20.05.2024.

У цій відповіді указано таке.

По суті наданих пропозицій повідомлено:

«щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення всім військовослужбовцям, які в період із 21.01.2016 по 18.03.2016 знаходились у відрядженні в районі проведення антитерористичної операції, Міністерством оборони України пропозиція не підтримується;

щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності розробників проекту наказу Міністерства оборони України від 10,02.2016 № 67 «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сип України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 р. за № 283/28413 - Міністерством оборони України пропозиція не підтримується».

Зазначена позиція Міністерства оборони України була відображена в листах Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 17.12.2018 № 248/3/9/1/526, від 06.02.2019 № 0290/К-173/162, від 25.07.2019 № 248/5579 та від 07.12.2020 № 248/9313, надісланих на адресу позивача.

Разом з тим, було повідомлено, що у зв`язку з внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» відповідно до постанови Уряду від 29 липня 2020 р. № 741 видано наказ Міністерства оборони України від 18.09.2020 р. №340 «Питання реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року №18», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22 вересня 2020 року за № 923/35206. Зазначеним наказом Міністерства оборони України визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства оборони України від 10.02.2016 № 67.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» призупинена до припинення або скасування воєнного стану дія абзацу третього пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 р. № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року прийнято звіт Міністерства оборони України про виконання рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення суду виконано Міністерством оборони України в межах покладених обов`язків.

Вважаючи дану ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про прийняття звіту та відмовити у його прийнятті.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги зводиться до того, що суд першої інстанції проігнорував щодо необхідності виконання судового рішення саме боржником - Міністерством оборони України, а не іншою юридичною особою - Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Відзив на апеляційну скаргу від Міністерства оборони України не надходив.

Враховуючи, що учасники справи клопотання про розгляд справи за їх участі не подавали, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

За правилами частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути пропозиції ОСОБА_1 , викладені у зверненні від 05.12.2018 за реєстраційним номером КИ-8813023.

На виконання даного судового рішення, за дорученням керівництва Міністерства оборони України, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 (від 05.12.2018 за реєстраційним номером КИ - 8813023) та на його адресу направлено відповідь за вих. №220/13/3789 від 20.05.2024.

Апеляційна скарга свідчить про те, що ОСОБА_1 не погоджується з порядком виконання судового рішення. На думку скаржника, його звернення мало розглянути саме Міністерство оборони України, а не Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Відповідаючи на даний довід апеляції, колегія суддів виходить з такого.

Частина 1 статті 14 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96) встановлює, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частина 3 статті 7 Закону №393/96 передбачає, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Таким чином, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Разом із цим якщо питання, порушені в одержаному зверненні, не входять до повноважень відповідного органу, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Так, до структури Міністерства оборони України входить Департамент соціального забезпечення.

Наказом Міністерства оборони України затверджено Положення про Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Пунктом 2 цього Положення передбачено, що Департамент виконує завдання щодо забезпечення реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони в мирний час та особливий період в частині здійснення заходів, спрямованих на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовців Збройних Сил та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), членів їх сімей та працівників Збройних Сил, осіб, звільнених з військової служби, стосовно удосконалення законодавства України з питань їх соціального і правового захисту, а також порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовців, заробітної плати працівників Збройних Сил, пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців і членів їх сімей, компенсаційних виплат у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 4 казаного Положення Департамент підпорядковується Міністру оборони України. Спрямовує та координує діяльність Департаменту державний секретар Міністерства оборони України.

Пункт 6 Положення передбачає, що одним із основних завдань Департаменту є підготовка пропозицій щодо визначення стратегії та пріоритетних напрямів правового і соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_1 05.12.2018 звернувся до Міністерства оборони України, через державну установу «Урядовий контактний центр» з такими пропозиціями:

- на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 червня 2018 року по справі № 826/4922/16 здійснити перерахунок грошового забезпечення всім військовослужбовцям, які з 21.01.2016 по 18.03.2016 знаходились у відрядженні в зоні проведення АТО;

- вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності розробників проекту наказу Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67 «Про затвердження Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду», які подали незаконний наказ на підпис Міністру оборони України.

Дослідивши повноваження Міністра оборони України, що визначені в Положенні про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 (пункт 10), колегія суддів установила, що до його повноважень віднесено:

Так, Міністр оборони:

1) очолює Міноборони, здійснює керівництво його діяльністю, військово-політичне і адміністративне керівництво Збройними Силами безпосередньо та через підпорядкованих йому першого заступника Міністра, заступників Міністра та Головнокомандувача Збройних Сил;

2) визначає пріоритети роботи Міноборони і відповідає за формування державної політики у сфері оборони, оборонне планування, програмний та ресурсний менеджмент, військову кадрову політику, ефективне та належне використання оборонних ресурсів, всебічне забезпечення життєдіяльності, функціонування, розвиток та застосування Збройних Сил, затверджує плани роботи Міноборони, звіти про їх виконання;

2-1) затверджує плани мобілізаційного розгортання і приведення в готовність Держспецтрансслужби для функціонування в особливий період, що розроблені Держспецтрансслужбою та погоджені з Генеральним штабом Збройних Сил;

3) організовує та контролює виконання в Міноборони Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України;

4) подає на розгляд Кабінету Міністрів України проекти законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, розробником яких є Міноборони;

5) погоджує проекти актів Кабінету Міністрів України, проекти законів та актів Президента України, що вносяться Кабінетом Міністрів України на розгляд Верховної Ради України та Президента України;

6) представляє в установленому порядку проекти законів України, розробником яких є Міноборони, і доповідає з інших питань, що належать до компетенції Міністерства, під час їх розгляду на пленарних засіданнях Верховної Ради України;

7) веде переговори і підписує міжнародні договори України в межах наданих йому повноважень;

8) погоджує структуру Генерального штабу Збройних Сил;

8-1) погоджує структуру органу управління Держспецтрансслужби;

9) затверджує положення про структурні підрозділи апарату Міноборони;

10) призначає на посаду та звільняє з посади керівників структурних підрозділів апарату Міноборони, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

11) формує патронатну службу Міністра;

12) вносить в установленому порядку Президентові України подання про призначення на посаду та звільнення з посади осіб вищого командування Збройних Сил;

12-1) вносить Президентові України подання про призначення на посаду Головнокомандувача Збройних Сил;

13) укладає контракт про проходження військової служби з особами, які призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання вищого офіцерського складу, а також з особами офіцерського складу, які призначаються і звільняються з посади Міністром;

14) призначає на посаду та звільняє з посади в установленому порядку військовослужбовців;

15) присвоює в установленому порядку військові звання та вносить Президентові України подання про присвоєння військових звань особам вищого офіцерського складу Збройних Сил;

16) нагороджує відзнаками Міноборони, достроково присвоює чергові військові звання військовослужбовцям (до полковника включно) та застосовує інші види заохочення військовослужбовців, державних службовців, працівників Міноборони та Збройних Сил;

17) вносить подання щодо представлення в установленому порядку військовослужбовців, державних службовців, працівників Міноборони та Збройних Сил до відзначення державними нагородами України, нагородження їх відзнаками Міноборони, застосування інших видів заохочень;

18) порушує в установленому порядку питання щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника Міністра, заступників Міністра та державного секретаря Міноборони;

19) утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи і організації, що належать до сфери управління Міноборони, затверджує положення про них (їх статути), здійснює в межах своїх повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності;

19-1) призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Міноборони, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

20) забезпечує регулярну оцінку корупційних ризиків у Міноборони і здійснює відповідні антикорупційні заходи;

21) організовує проведення в Міноборони та Збройних Силах заходів з очищення влади (люстрації);

22) скликає та проводить наради, прийом громадян з питань, що належать до його компетенції;

23) підписує накази Міноборони;

24) дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення;

25) визначає обов`язки першого заступника Міністра, заступників Міністра, розподіл повноважень Міністра між першим заступником Міністра, заступниками Міністра, які вони здійснюють у разі його відсутності;

25-1) вносить подання Президентові України до призначення на посаду та звільнення з посади керівника органу управління Держспецтрансслужби та його заступників;

26) здійснює загальне керівництво Військовою службою правопорядку у Збройних Силах та контроль за її діяльністю;

27) списує військове майно в установленому порядку;

28) здійснює переведення Міноборони на функціонування в умовах особливого періоду;

28-1) забезпечує здійснення Президентом України як Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил загального керівництва національним спротивом;

29) представляє Міноборони у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами і організаціями в Україні та за її межами;

30) приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони;

30-1) організовує внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечує їх здійснення в Міноборони, Збройних Силах, Держспецтрансслужбі, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Міноборони;

31) скасовує повністю чи в окремій частині накази державного секретаря Міноборони, акти підпорядкованих Міноборони органів військового управління, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства та актам Міноборони;

32) здійснює інші повноваження відповідно до Конституції та законів України.

Отже, до повноважень Міністра оборони не віднесено вирішення питань щодо розгляду пропозицій з питань правового і соціального захисту військовослужбовців.

Отже, колегія суддів вважає, що подані ОСОБА_1 пропозиції відносяться до компетенції Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України та саме цей Департамент мав можливість належно виконати судове рішення.

Варто також зазначити, що ОСОБА_1 не зазначає, яким чином порушені його права або неналежно виконано судове рішення Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України.

За таких умов, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції, з огляду на обставини даної справи, не було іншої можливості ніж прийняти звіт про виконання судового рішення, в іншому випадку суд мав накласти на керівника Міністерства оборони України штраф за невиконання судового рішення.

Однак, дане судове рішення виконано та ОСОБА_1 надана обґрунтована відповідь на його звернення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не містять належних обґрунтувань, які б свідчили про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

За результатами апеляційного перегляду, розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не проводиться.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції про прийняття звіту не відноситься до переліку тих, що підлягають касаційному оскарженню в розумінні приписів частини 2 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України Полторака Степана Тимофійовича про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.10.2024.