Справа № 160/13007/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Савченка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії щодо створення в в/ч НОМЕР_2 умов для виготовлення шляхом друкування і проставлення на ньому відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_2 та підпису « ОСОБА_2 » не уповноваженої особи гр-на ОСОБА_3 як командира в/ч НОМЕР_2 та оголошення перед особовим складом розвідувального взводу - завідомо неправдивого документу «Розпорядження №147 від 22.05.2022 р.», - про переміщення солдата ОСОБА_1 , - до місця розташування РОПу 4-ї роти.
- визнати протиправним та скасувати «Розпорядження №147 від 22.05.2022 р.» про переміщення солдата ОСОБА_1 до місця розташування РОПу 4-ї роти із проставленим на ньому відбитком гербової печатки в/ч НОМЕР_2 та підписом « ОСОБА_2 » не уповноваженої особи гр-на ОСОБА_3 - як командира в/ч НОМЕР_2 .
- визнати протиправними діями створення в в/ч НОМЕР_2 умов для складення документів службового розслідування з висновком, який завідомо не відповідав фактичним обставинам, - про порушення солдатом ОСОБА_1 вимог військової дисципліни шляхом відмови від виконання «Розпорядження №147 від 22.05.2022 р.» за підписом « ОСОБА_2 » як законного розпорядження (наказу) командира в/ч НОМЕР_2 .
- визнати протиправними дії щодо створення в в/ч НОМЕР_2 умов для складення і подання до ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області заяви з висновком, який завідомо не відповідав фактичним обставинам, - про відкриту відмову (непокору) солдата ОСОБА_1 , від виконання «Розпорядження №147 від 22.05.2022р.» за підписом « ОСОБА_2 » як законного розпорядження (наказу) командира в/ч НОМЕР_2 .
- стягнути з в/ч НОМЕР_2 за рахунок бюджетних призначень на користь солдата ОСОБА_1 , 30 тис. грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок створення і оприлюднення 22.05.2022 р. завідомо неправдивого документу «Розпорядження №147 від 22.05.2022 р.» та вчинення подальших розпорядження уповноваженої особи - командира в/ч НОМЕР_2 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_3 є не уповноваженою особою на видачу розпоряджень (наказів) про переміщення особового складу, і що фактично перебуває на території в/ч НОМЕР_2 незаконно. У зв?язку з цим, сприяючи свавільним незаконним діям не уповноваженої особи,- ст. л-т ОСОБА_4 потурав чиненню беззаконня відносно бійців ввіреної йому в/ч НОМЕР_2 , достеменно розуміючи можливі негативні наслідки виконання незаконного розпорядження. Враховуючи вищенаведене Позивач вважає очевидними ознаки відкритої свавільності в діях посадових осіб Відповідача у зв?язку із створенням і видачею завідомо неправдивого офіційного документу - «Розпорядження № 147 від 22.05.2022р.», шляхом проставлення відбитки круглої печатки в/ч НОМЕР_2 і підпису гр-на ОСОБА_3 « Віталій Акуліч» як командира в/ч НОМЕР_2 з метою надання йому вигляду офіційного документу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
- пояснення та докази відносно того, на яких посадах перебував ОСОБА_3 ;
- копію наказів та докази (за наявності) щодо призначення ОСОБА_3 командиром в/ч НОМЕР_2 у період з 01.04.2022 р. по 30.05.2022 р.;
- копії наказів про зняття премії та «Про виплату винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_2 за період з 01.05.2022 р. по 31.05.2022 р.».
До суду 14.09.2022 року від позивача надійшла заява про збільшення та зміну позовних вимог.
До суду 26.09.2022 р. від позивача надійшла заява про залишення без розгляду заяви про збільшення та зміну позовних вимог, так як позивачем не було виконано вимог ч.8 ст. 47 КАС України щодо самостійного направлення копій вказаних документів на адресу відповідача із подальшим наданням суду доказів їх надіслання.
18 жовтня 2022 року від позивача надійшло заперечення про зупинення провадження у справі.
28 жовтня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про залучення документів.
03 листопада 2022 року від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами в електронному вигляді та надіслання процесуальних документів на електронну адресу, у якому просив надіслати електронні копії всіх матеріалів справи на його електронну адресу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 01.12.2022 р. о 15:30 год.
09 листопада 2022 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
01 грудня 2022 року від відповідача надійшов відзив по справі, який аналогічний тому, який відповідач подав 28 жовтня 2022 року.
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 01.12.2022 року, суд ухвалив відкласти підотовче засідання на 05.01.2023 р. на 15:45 год.
22 грудня 2022 року від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи до якої долучив договір про надання кваліфікованої правничої допомоги №2/22/2-ДОАС від 15 листопада 2022 року адвокатом Дорошенка С.М.
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 05.01.2023 року, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 02.02.2023 р. о 14:15 год.
02 лютого 2023 року від Громадської організації «Спілка осіб з інвалідністю та поранених учасників АТО-ООС «Рука Брата» надійшла заява, в якій вони просять залучити їх до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.
Відповідно до протоколу судового засідання від 02.02.2023 року, судом оголошено перерву до 07.02.23 13:30 год. з метою надання часу суду для ознайомлення з клопотаннями позивача та надання часу позивачу та відповідачу для подання додаткових доказів.
03 лютого 2023 року від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.
07 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання, в обґрунтування клопотання позивач зазначив, що його представник ОСОБА_8 захворів та не може бути присутнім у судовому засіданні.
Відповідно до протоколу судового засідання від 07.02.2023 року, судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвал суду від 07.02.2023р.
07 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання у звя`язку з неможливістю забезпечення його явки.
Відповідно до протоколу судового засідання від 07.12.2023 року, в судове засідання сторони не з`явились. Суд ухвалив: відкласти судове засідання у зв`язку з клопотанням позивача та призначити розгляд справи на 19.12.2023 об 14:15.
18 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі ВКЗ.
Відповідно до протоколу судового засідання від 19.12.2023 року, суд ухвалив відкласти розгляд справи до 16.01.2024 об 16:00.
20 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача, у якому просив залучити до справи військову частину НОМЕР_4 в якості третьої особи на стороні відповідача.
20 грудня 2023 року від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача доказів.
20 грудня 2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшли аналогічні заяви про залучення військову частину НОМЕР_4 в якості третьої особи на стороні відповідача та про витребування доказів.
09 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про залучення третіх осіб, у якому він просив долучити до справи у якості третіх осіб на стороні відповідача Генеральний штаб ЗСУ та в/ч НОМЕР_4 .
09 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання аналогічно попередньому про залучення третіх осіб, у якому він просив долучити до справи у якості третіх осіб на стороні відповідача Генеральний штаб ЗСУ та в/ч НОМЕР_4 .
16 січня 2024 року від позивача надійшло клопотання про виклик свідків, у якому просив допитати у судовому засіданні під присягою в якості свідків військовослужбовців ст. л-та ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ст. с-та ОСОБА_8 .
Згідно протоколу судового засідання від 16.01.2024 року, суд проголосив вступну та резолютивну частину ухвали про виправлення описки та оголосив перерву до 23.01.2024 об 14:00.
16 січня 2024 року від позивача надійшли клопотання про виклик свідків у якому просив допитати у судовому засіданні під присягою в якості свідків військовослужбовців ст. л-та ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ст. с-та ОСОБА_8 .
Відповідно до протоколу судового засідання від 23 січня 2024 року, в судове засідання сторони не з`явились. Суд ухвалив призначити розгляд справи на 30.01.2024 об 14:00.
Наступне засідання призначено на 06.02.2024р. о 15:00 год.
Відповідно протоколу судового засідання від 06.02.2024 року, суд усною ухвалою відмовив у клопотанні позивача про залученні третьої особи, суд відмовив усною ухвалою клопотання про витребування доказів. У засіданні представник позивача заявив клопотання про відвід судді. Суд оголосив перерву у зв`язку з наданням можливості представнику позивача оформити письмовий відвід до суду до 08.02.2024 на 11:00.
08 лютого 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про відвід судді Савченка А.В., яка мотивована тим, що суддя: свідомо перешкоджав появі в матеріалах справи достовірних документів, а саме не погодився з доводами клопотання позивача про витребування оригіналів всіх наданих представником відповідача службових документів та не виніс відповідного процесуального документу - мотивованої письмової ухвали; свідомо перешкоджав участі у справі сторін, які спростують достовірність наданих відповідачем документів, а саме не задовольнив клопотання про залучення третьої особи, військової частини НОМЕР_4 , з метою перевірки достовірності наказу № 27 в/ч НОМЕР_4 та не виніс мотивованої письмової ухвали. Посилаючись на порушенння суддею вимог Кодексу адміністративного судочинства України, заявник вказує, що суддя викликає сумніви у його неупередженості, у зв`язку з чим, просить задовольнити заяву про відвід судді Савченка А.В.
Відповідно до протоколу судового засідання від 08.02.2024 року, суд оголосив вступну та резолютивну частину ухвали від 08 лютого 2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 заяву представника позивача ОСОБА_8 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В. визнано необґрунтованою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_8 про відвід судді Савченка А.В.
Наступне засідання призначено на 27.02.2024р. о 15:30 год.
23 лютого 2024 року від представника позивача надійшла заява про виконання доручення суду.
27 лютого 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
Згідно протоколу судового засідання від 27.02.2024 року, суд ухвалив призначити судове засідання на 21.03.2024 року об 11:30 год. у зв`язку з належним повідомленням про розгляд справи відповідача. Проголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду від 27.0.2024р.
27 лютого 2024 року від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.
В судове засідання 21 березня 2024 року з`явився представник позивача.
В судове засідання 21 березня 2024 відповідач не з`явився, повідомлений належним чином. Суд ухвалив відкласти судове засідання на 28.03.2024р. о 11:00 год.
Згідно довідки складеною секретарем судового засідання від 28.03.2024р. №366, судове засідання, яке призначено на 28.03.2024р. року о 11 годині 00 хвилин для розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання розпорядження незаконним, знято з судового розгляду у зв`язку з оголошеною повітряною тривого та призначеними справами на інший час, судове засідання призначено на 29.03.2024 об 12:00 год.
Згідно довідки складеною секретарем судового засідання від 29.03.2024р. №370, судове засідання, яке призначено на 29.03.2024р. року о 12:00 годині 00 хвилин для розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії знято з судового розгляду у зв`язку з відсутністю інтернету у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул.. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро).
Згідно протоколу судового засідання від 04.04.2024р. з`явився представник позивача та представник відповідача. Судом проголошено вступну та резолютивну частину ухвал суду від 04.04.2024р. Суд ухвалив оголосити перерву до 16.04.2024р. о 13:00 год.
Згідно протоколу судового засідання від 16.04.2024р. з`явився представник позивача та представник відповідача. Судом проголошено вступну та резолютивну частину ухвал суду від 16.04.2024р.
Повістка про виклик до суду на 10.10.2024р. було надіслано позивачу в його електронний кабінет та отримано ним 03.10.2024р. о 22:35 год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Повістка про виклик до суду на 10.10.2024р. було надіслано відповідачу в його електронний кабінет та отримано ним 03.10.2024р. о 22:35 год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Згідно протоколу судового засідання від 10.10.2024р. в судове засідання сторони не з`явились. Були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. ст. 124, 129 КАС України. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.03.2022 року №40, солдата ОСОБА_1 зараховано в списки частини та призначено до 232 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вважати таким, що з 20.03.2022 справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою, встановити посадовий оклад у розмірі 2820 грн. на місяць, 5 тарифний розряд. Підстава укази Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та №69/2022.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10 квітня 2022 року № 7, з метою підвищення бойової готовності наказано покласти тимчасове виконання обов?язків командира вводу розвідки військової частини НОМЕР_2 на головного сержанта взводу розвідки військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_8 з 10.04.2022 року.
Розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 22.05.2022 року, згідно бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №46/1805 від 18.05.2022р., та у зв?язку з передислокацією військової частини НОМЕР_2 на нові рубежі оборони, військовослужбовців розвідувального взводу, а саме: старшого сержанта ОСОБА_8 ; солдата ОСОБА_9 ; солдата ОСОБА_10 ; солдата ОСОБА_1 ; перемістити до місця розташування РОПу 4-ї роти та підпорядкувати командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_17 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.04.2022 року №8, 05.03.2022р. прибув до військової частин НОМЕР_4 у відрядження майор ОСОБА_3 , провідний інженер групи контролю якості НОМЕР_6 військового представництва Міністерства оборони України. Підстава: посвідчення про відрядження, наказ начальника 227 ВП МОУ від 04.03.2022 №20.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.04.2022 року №27, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 : майора ОСОБА_3 , провідного інженера групи контролю якості 227 військового представництва Міністерства оборони України. Підстава: наказ начальника 227 військового представництва Міністерства оборони України від 04.03.2022 №20, наказ командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій від 01.04.2022 №8, посвідчення учасника бойових дій, рапорт майора ОСОБА_3 від 07.04.2022.
Розпорядженням від 22.05.2022 р. № 147 командира вч НОМЕР_2 вказано згідно бойового розпорядження командира вч НОМЕР_2 № 46/1805 від 18.05.2022 р. та у звязку з передислокацією військової частини НОМЕР_2 на нові рубежі оборони, військовослужбовців розвідувального взводу, зокрема, ОСОБА_1 перемістити до місця розташування РОП 4-ї роти та підпорядкувати командиру роти старшому лейтенанту ОСОБА_17 .
Як встановлено з рапорта командира НОМЕР_7 окремого батальйону ТрО від 22.05.2022р. ним було доведено бойове розпорядження згідно бойового розпорядження №46/180522 від 18.05.2022р. згідно його всі підрозділи 232 батальйону ТРО повинні бути переміщені на смугу оборони на координати вказані у БР. Бойове розпорядження було доведено, зокрема, до солдата ОСОБА_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2022р. №191/1 «Про результати службового розслідування», НАКАЗАНО:
4. За порушення вимог статей 402, 403, 404, 425 Кримінального Кодексу України, статті 11 Внутрішнього статуту Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - старшому розвіднику розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдату ОСОБА_1 - оголосити СУВОРУ ДОГАНУ.
9. Начальнику фінансово-економічної служби відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 старшого розвідника розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 позбавити 100% грошового забезпечення за травень 2022 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.06.2022р. №81/30062022 «Про результати службового розслідування», НАКАЗАНО:
Суд не може визнати обґрунтованими доводи позивача про те, що його позбавили премії та додаткової винагороди на підставі наказів, підписаних майором ОСОБА_3 , який не мав таких повноважень, а наказ про його призначення є неправомірним, оскільки відповідні накази не є предметом спору у цій справі, відтак суд не може самостійно робити висновків щодо їх правомірності. Натомість, доказів встановлення в інших справах того, що ОСОБА_3 не мав повноважень, а наказ про його призначення є неправомірним, не встановлено. Доказів скасування, визнання незаконними наказів щодо ОСОБА_3 не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.
Відповідно до ст.28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:
наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;
наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;
забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За приписами ст.29 означеного Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Відповідно до ст.30, 31 Статуту начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Статтями 35, 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.
Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.
За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.
Відповідно до ч.2, 3 ст.37 Статуту військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
В спірному випадку оскаржувані у цій справі розпорядження видані в порядку підпорядкованості командиром та безпосереднім начальником військової частини НОМЕР_2 , до особового складу якої зарахований позивач, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, що виходячи з наведених вище правових норм, зумовлює їх беззастережне (безумовне) виконання підлеглими, в тому числі, позивачем.
За вищенаведеного твердження позивача про виготовлення завідомо неправдивих документів під виглядом офіційних бойових розпоряджень командира в/ч НОМЕР_2 є помилковими, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджені доказами.
Суд вважає вважає позовні вимоги в частині оскарження дій, пов`язаних з виданням командиром військової частини майором ОСОБА_3 розпоряджень, та оскарження цих розпоряджень, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке.
Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно ч.1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано наявності факту завдання йому моральної шкоди.
Відтак, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а саме: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Проте, відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень оскільки у позові відмовлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено, тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Керуючись ст. 241 246, 250 КАС України, суд
вирішив:
У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко