Справа № 725/6674/24
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6674/24
Номер провадження 2-а/725/54/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

секретаря судового засідання Калинич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської рад про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в порядку адміністративного судочинства, до відповідачів, в якому просить скасувати постанову СЕ№0117642 від 26.06.2024 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що 03.07.2024 року нею було отримано поштою вищевказану постанову, яка складена на неї як на власника автомобіля, однак, 05.07.2023 року автомобіль марки HONDA, д.н.з. НОМЕР_1 нею було продано та знято з реєстрації у зв`язку із зміною власника.

05.08.2024 року ухвалою суду провадження у справі відкрито.

26.08.2024 року ухвалою суду за клопотанням позивача залучено Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради в якості співвідповідача.

У поданому відзиві представник відповідача Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що оскаржувана постанова скасована 28.06.2024 року головним спеціалістом інспектором з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Казимір О. М. постановою СЕ №0117642/1.

Представник позивача надала письмові пояснення, в яких просила задовольнити поданий позов, окрім того, просила врахувати те, що згідно наведеної у відзиві інформації, нібито через два дні після ухвалення оскаржуваної постанови СЕ №0117642 від 26.06.2024р. відповідач самостійно виявив допущену помилку і скасував постанову, що є предметом оскарження. На підтвердження наведеної вище інформації до відзиву було надано копію Постанови № СЕ№0117642/1 від 28.06.2024 року про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки, однак не надано інформації, що підтверджує факт внесення саме 28.06.2024 року до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху відомостей про скасування постанови СЕ№0 117642 від 26.06.2024р. та видалення з цього Реєстру 28.06.2024року відомостей про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за постановою СЕ№0117642 від 26.06.2024р., є змістовні підстави стверджувати, що Постанова №СЕ№0117642/1 від 28.06.2024 року з`явилась після відкриття судом провадження у справі та притягнення Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради до участі в справі в якості співвідповідача. Враховуючи вищевикладене, надану відповідачем постанову не можна приймати як допустимий та належний доказ. Також просила розглянути справу за їх відсутності із позивачем.

Представники відповідачів, будучи належним чином у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Положеннями ч.2 ст.19Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.6КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст.245КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14Закону України«Про дорожнійрух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Судом встановлено, що головним спеціалістом інспектором з паркування інспекції з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівецької міської ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії СЕ № 0117642. Даною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 30.04.2024 року об 11 год. 08 хв. на транспортному засобі марки «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Чернівці, вул.Героїв Майдану, 1А, скоїла адміністративне правопорушення: відповідальна особа здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена» порушив п.8.4 (в) ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КупАП. Фотозйомка (відезапис) проводиться спецзасобом марки САТ S52 (S09).

Разом з тим викладені в постанові обставини позивачем категорично заперечуються, оскільки вона продала вищевказаний автомобіль ще 05.07.2023 року.

Як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області від 20.08.2024 року за ОСОБА_3 з 01.11.2019 року по 05.07.2023 року був зареєстрований автомобіль «HONDA», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.45).

Крім того, у відзиві на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідач вказував про те, що 28.06.2024 року головним спеціалістом інспектором з паркування Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Казимір О. М. постановою СЕ№0117642/1 скасована оскаржувана постанова як помилково винесена, про те, як до самої постанови СЕ№0117642/1 так і наданого відзиву не долучено інформації про внесення до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху відомостей про скасування постанови СЕ№0 117642 від 26.06.2024р. та видалення з цього Реєстру 28.06.2024року відомостей про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за постановою СЕ№0117642 від 26.06.2024р., окрім того, позивачем така постанова отримана тільки 04.10.2024 року, яка надіслана поштою 23.09.2024 року відповідно до трекінгу поштових відправлень. Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги вказану постанову СЕ №0117642/1 від 28.06.2024р. як належний та допустимий доказ.

Суд також приймає до уваги ту обставину, що відповідач фактично визнав позов, вказуючи у відзиві про те, що винесена постанова відносно ОСОБА_1 є помилковою та скасувавши її.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, згідно з ч. 1 ст.219КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

При цьому ч. 3 ст.219КУпАП визначає, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що жодних належних та допустимих доказів підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП суду не надано.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов в частині скасування постанви є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в іншій частині є необґрунтованим та до задоволення не підлягає.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

За змістом статті 132КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 605,60 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Згідно з ч.1 ст.139КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 грн. підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до вимог статті 134КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 05.07.2024 року, який був укладений між адвокатом Котович Ю. та ОСОБА_1 , а саме п. 4.2. вказаного договору визначено суму у 3 000 гривень, та розрахунковою квитанцією №б/н 11.07.2024 року, відповідно до якої сума розрахунку за надані послуги становить 3 000 гривень, котрий підлягає оплаті Клієнтом в разі досягнення позитивного результату представництва у справі - задоволення судом позивних вимог Клієнта у вказаній справі. Таким чином, розмір гонорару адвоката встановлений договором у фіксованому розмірі, отже є визначеним, та не потребує детального опису робіт, визначеного ч. 4 ст.134 КАС України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19. Крім цього, суд звертає увагу, що законодавство передбачає можливість відшкодування витрат, як тих, які сторона уже понесла, так і тих, які вона ще має понести у зв`язку з розглядом справи, тому в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено

Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 122, 219, 222, 245, 258, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову спеціаліста інспектора з паркування, управління порядку та контролю за благоустроєм місча Чернівецької міської ради Казимір Ольги Михайлівни серії СЕ №0117642 від 26.06.2024 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Іспекції з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті нею судового збору у розмірі 605,60 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 1000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Чернівецької області.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А.