Справа № 160/25286/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою МАР`ЯНІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ (ЯСЛА САДОК) "СОНЕЧКО" ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
19.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява МАР`ЯНІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ (ЯСЛА-САДОК) "СОНЕЧКО" ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогами про:
- визнати дії державного виконавця Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, постанови про мінімальні витрати протиправними;
- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №75393749 від 25.06.2024 з виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № ВП № 64047793, виданий 10.09.2021, стягнення з Мар`янівського дитячого садка загального розвитку «Сонечко» витрати виконавчого провадження у розмірі 245,00 грн;
- скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №75393661 від 25.06.2024 року в сумі 69,00 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді К.І. Ремез.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.
01.10.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано від Жовтоводського-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): копію виконавчого провадження № 75393661; копію виконавчого провадження № 64047793; копію виконавчого провадження № 75393749. Встановлено термін для надання витребуваних документів до 09.10.2024 включно.
Відзив на позов зареєстрований канцелярією суду та переданий судді 10.10.2024.
Cуддя ОСОБА_1 перебувала у відпустці з 10.10.2024 по 11.10.2024, розгляд справи проведено у перший робочий день судді.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Так, судом встановлено, що 25.06.2024 державним виконавцем Жовтоводського-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Куземою Яною Олексіївною було відкрито виконавче провадження про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 24 000,00 грн за № 75393661 на виконання постанови про стягнення виконавчого збору № ВП 64047793, виданої 10.09.2021.
Також 25.06.2024 державним виконавцем винесено постанову № ВП 75393749 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн та постанову № ВП 753936661 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 69,00 грн.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Мотиви суду при ухваленні рішення полягають у наступному.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).
Так, відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення
Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Згідно зі статтею 28 Закону документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Статтею 12 Закону визначено строки пред`явлення до виконання виконавчих документів. Так, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Отже, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору мала бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її прийняття та набрання сили.
З огляду на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2024 на виконання постанови про стягнення виконавчого збору № ВП 64047793 від 10.09.2021 винесено із порушенням норм статті 12 Закону № 1404-VIII, то така постанова підлягає скасуванню. Також скасуванню підлягають постанови від 25.06.2024 № ВП 75393749 про стягнення витрат виконавчого провадження у сумі 245,00 грн та постанова № ВП 753936661 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 69,00 грн, оскільки вони є похідними від постанови про відкриття виконавчого провадження.
Закон України «Про виконавче провадження» не містить положень, які б дозволяли державному виконавцю відкривати виконавче провадження поза межами строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Отже, судом надана оцінка всім аргументам позивача та відповідача, що наведені ними у позові та відзивах на позов.
Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів пункту 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Згідно із частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог статтей 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно із частиною 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов МАР`ЯНІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ДОШКІЛЬНОЇ ОСВІТИ (ЯСЛА-САДОК) "СОНЕЧКО" ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оскарження дій та скасування постанови - задовольнити.
Визнати дії державного виконавця Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, постанови про мінімальні витрати протиправними.
Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №75393661 від 25.06.2024 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № ВП № 64047793, виданий 10.09.2021, стягнення з Мар`янівського дитячого садка загального розвитку «Сонечко» виконавчий збір у розмірі 24 000,00 грн.
Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №75393749 від 25.06.2024 з виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № ВП № 64047793, виданий 10.09.2021, стягнення з Мар`янівського дитячого садка загального розвитку «Сонечко» витрати виконавчого провадження у розмірі 245,00 грн.
Скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №75393661 від 25.06.2024 року в сумі 69,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез