Справа № 129/2059/24
Суддя: Шелюховський М. В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/2059/24
Номер провадження 2-а/131/10/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2024

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови серії ЕНА №2450137 про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови серії ЕНА №2450137 про накладення адміністративного стягнення.

У адміністративному позові позивач вказує, що 22.06.2024 року приблизно о 12 годині 10 хвилин поліцейським відділу поліцейської діяльності № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача, ОСОБА_1 , було складено постанову від 22.06.2024 року серії ЕНА № 2450137 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 122 КУпАП, а саме: за порушення правил проїзду нерегульованих пішохідних переходів та ненадання переваги в русі пішоходу.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказане адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Працівником поліції в порушення вимог статті 283 КУпАП не було надано належної копії постанови про накладення адміністративного стягнення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що працівником поліції було допущено порушення вимог закону, передбачених статтею 283 КУпАП, та не надано йому належної копії постанови про накладення адміністративного стягнення у передбаченій законом формі з необхідними реквізитами за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, що була отримана позивачем лише через два дні після розгляду справи лише через те, що він особисто звернувся до підрозділу поліції з вимогою про її надання, а також із усних пояснень, що були надані працівником поліції на місці нібито вчинення адміністративного правопорушення, ним, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen моделі Transporter з номерним знаком « НОМЕР_1 », було порушено правила проїзду нерегульованих пішохідних переходів, передбачені Пунктом 18.1 Правил дорожнього руху України, та не надано переваги в русі пішоходу.

Позивач надає свої пояснення, вказуючи наступне. Рухаючись 22.06.2024 близько 12:00 по вулиці Соборна, що знаходиться у місті Монастирище Черкаської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, ОСОБА_1 побачив, що перед пішохідним переходом стоїть невідомий йому чоловік, який, на його перший погляд, мав намір перейти дорогу на іншу сторону проїжджої частини. Відразу після цього ним було вжито заходів щодо зниження швидкості руху транспортного засобу.

Знизивши швидкість приблизно до 10-15 кілометрів на годину, ще більше наблизившись до ділянки, де розташувався пішохідний перехід, ним як водієм транспортного засобу, що безпосередньо сприймає дорожньо-транспортну обстановку, керується правилами дорожнього руху, дбає про безпеку інших його учасників, на підставі внутрішнього переконання було прийнято рішення продовжити рух далі, оскільки обставини, що ним спостерігались, не свідчили про намір невідомого чоловіка переходити в цей момент дорогу через пішохідний перехід. Вважає, що ним було належним чином дотримано ПДР України, зокрема, пункту 18.1, про що свідчить належна реакція та своєчасне зниження швидкості руху транспортного засобу. Крім того, поведінка чоловіка, що стояв біля пішохідного переходу, його рухи або інші дії явно не свідчили про намір саме в даний момент переходити через дорогу.

Зважаючи на зазначене, працівником поліції не було вжито заходів для повного та всебічного з?ясування обставин справи, чим було грубо порушено вимоги КУпАП, та в результаті передчасно прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, крім вищезазначеного, працівником поліції не було дотримано передбаченого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Всупереч вимогам статті 279 КУпАП уповноваженим працівником поліції, що розглядав справу про адміністративне правопорушення, не було дотримано передбаченого законом порядку розгляду справи, зокрема, не було роз`яснено процесуальних прав та обов`язків, гарантованих статтею 268 КУ ПАП. Водночас йому не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи, зокрема, з відеозаписом порушення правил дорожнього руху, також не було запропоновано надати пояснення або заявити клопотання щодо обставин справи, яка розглядалась.

Після нетривалого спілкування з працівником поліції, йому було надано для підписання постанову, яку він, перебуваючи у стресовому стані через те, що не часто спілкується із представниками правоохоронних органів, підписав. Надалі працівник поліції залишив у себе підписану ним постанову, надавши йому відірвану частину відповідної постанови, що схожа на відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З цього приводу позивач зауважив, що формальний підхід працівників поліції при здійсненні ними своїх службових повноважень, нехтування імперативними вимогами закону щодо належної процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення створюють негативне уявлення у звичайних людей та пересічних громадян про роботу правоохоронних органів, підвищує рівень недовіри та небажання взаємодіяти з ними, що в демократичному та правому суспільстві є важливим аспектом, а саме захист прав, свобод та інтересів, людиноорієнтовний підхід та повага до закону.

Отже, позивач вважає, що постанова від 22.06.2024 року серії ЕНА №2450137 про накладення на нього адміністративного стягнення є явно незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 30 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

20 серпня 2024 року представник відповідача надав суду відзив у змісті, якого вказав, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.06.2024 року серії ЕНА №2450137 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач не надав перевагу в русі пішоходу, чим порушив п.18.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють дані відносини, На підтвердження вказаних у відзиві обставин, представником відповідача наданий диск з записом.

12 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив у якому позивач зазначив, що вважає викладені відповідачем в відзиві доводи непереконливими та такими, що не заслуговують на увагу, та вважає, що аргументи які зазначає відповідач не стосуються наведених у позовній заяві фактів, а тому вважає, що постанова винесена відносно нього є незаконною необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Також, позивач вказував, що працівником поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій просить задовольнити його позовні вимоги та проводити розгляд без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, при цьому надіслала відзив на адміністративний позов з диском відеофіксацією скоєного правопорушення згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та просить суд відмовити у їх задоволені, з огляду на наступне,

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши відзив на позовну заяву, та пояснення на відзив, а також надані докази надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.06.2024 року о 12 год. 10 хв. поліцейським відділу поліцейської діяльності № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 відносно позивача, ОСОБА_1 , було складено постанову від 22.06.2024 серії ЕНА № 2450137 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 122 КУпАП, а саме за порушення правил проїзду нерегульованих пішохідних переходів та ненадання переваги в русі пішоходу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що 22.06.2024 року о 12 год. 10 хв. в м. Монастирище по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 порушив правила проїзду нерегульованих пішохідних переходів, не надав перевагу в русі пішоходів, чим порушив п. 18.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа відділу поліцейської діяльності №1 Уманського РУП ГУНП у Черкаській області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених КУпАП (ч.2 ст.251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне;

Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини, острівця безпеки чи розділювальної смуги або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1-5.41.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Пунктом 18.1 ПДР України встановлено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Пунктом 4.16 «а» ПДР України пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

Згідно ст.17 ЗУ «Про дорожній рух» пішохід має право на переважне перетинання проїзної частини по позначених пішохідних переходах.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Згідно ст.222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, що передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем до відзиву на позовну заяву надано DVD диску з нагрудної камери працівника поліції з якого, вбачається, що після того, як старший сержант поліції ОСОБА_2 підійшов до автомобіля, яким керував позивач він представився та повідомив, що в порядку ст. 40 ЗУ "Про Національну поліцію України" застосовується відеофіксація на нагрудну бодікамеру, а також повідомив, що водій порушив вимоги ПДР, а саме не надав перевагу в русі пішоходу. У відповідь позивач повідомив, що пішохід стояв біля пішохідного переходу, що у свою чергу підтверджує той факт, що водій дійсно бачив пішохода та не заперечує, що не надав даному пішоходу перевагу в русі. Крім того в позовній заяві ОСОБА_1 також зазначає, що він побачив, що перед пішохідним переходом стояв невідомий чоловік, який мав намір перейти дорогу, зазначений факт також підтверджується підписом ОСОБА_1 у вказаній постанові в графі 8.

Також з DVD диску з нагрудної камери працівника поліції видно, що під час розгляду справи про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 просив працівників поліції не складати адміністративної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього, а лише обмежитись зауваження.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ненадано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог, окрім того сама підстава, що позивач не згоден із зазначеною постановою не є підставою для її скасування.

На підставі зазначеного суд вважає, що при винесенні постанови інспектором доведено повністю вину позивача у вчиненні правопорушення; враховано пояснення позивача, який свою вину не визнає, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає неправдивими.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 126, ст.ст. 222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області про скасування постанови серії ЕНА №2450137 про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького адміністративного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, м. Черкаси Черкаської області вул. Смілянська, 57.

Суддя: