Справа № 476/794/23
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 476/794/23
Провадження № 2-а/476/2/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024року смт. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

представника позивача Максименко В.В., представника відповідача Шевчука І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 року представник позивача Максименко В.В. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2023 року позивач доставлений працівниками територіального центру комплектування до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому виписано повістку для проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, пояснюючи це тим, що раніше 31.01.2023 року він вже пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, є інвалідом ІІ групи та має відповідне пенсійне посвідчення. Після цього позивачу було вручено вже готовий протокол № 132 про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та наказано його підписати. Згідно вказаного протоколу позивач порушив правила військового обліку, не повідомивши в семиденний строк про зміну місця проживання. Будучи юридично необізнаною особою та маючи сумніви щодо правильності своїх дій ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу.

21.08.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 431 по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., копію якої отримано ОСОБА_1 04.09.2023 року шляхом доставлення працівниками територіального центру особисто.

11.09.2023 року ОСОБА_1 сплатив на користь держави 1700 грн., побоюючись стягнення з нього подвійного розміру штрафу через сплив встановленого на оплату строку.

На даний час, постанову № 431 від 21.08.2024 року позивач вважає незаконною, винесеною без повного та об`єктивного розгляду, без дотримання процедури її складення та за відсутності доказів, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові невірно зазначено місце реєстрації та місце фактичного проживання ОСОБА_1 . Відповідач не звернув уваги на малозначність вчинено порушення, оскільки ОСОБА_1 не змінював фактичного місця проживання, що не потягло за собою жодних негативних наслідків для встановлення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 місця перебування останнього.

На підставі викладеного представник позивача просила суд скасувати постанову № 431 від 21.08.2023 року, провадження у справі закрити та повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений штраф в сумі 1700 грн.

28.09.2023 року ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву. Вказав, що доводи позивача необґрунтованими, оскільки він не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували повідомлення ним до ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну місця свого проживання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила військового обліку, визначені в Додатку №1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, згідно яких призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місяця роботи і посади. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні ОСОБА_1 були законними. Позивач не повідомив у семиденний термін територіальний центр комплектування про зміну місця проживання, тому у відношенні нього й було складено протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. В зв`язку з викладеним просив суд відмовити в задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що в серпні 2023 року їй зателефонував її брат ОСОБА_1 та повідомив про те, що його утримують в ІНФОРМАЦІЯ_5 , намагаються вручити повістку про проходження військово-лікарської та вимагають пенсійне посвідчення. Після цього вона викликала працівників поліції та самостійно принесла до територіального центру пенсійне посвідчення позивача. ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, хворіє на шизофренію та потребує стороннього догляду, в зв`язку з чим вона і зареєструвала його за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , проте останній постійно проживає за власною адресою, по АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він склав у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку, оскільки останній не повідомив в семиденний термін орган, в якому знаходиться на військовому обліку, про зміну місця свого проживання. ОСОБА_1 від підпису протоколу відмовився, в зв`язку з чим в присутності свідків йому було оголошено зміст даного протоколу та вручено його копію. Йому не відомо, чи є ОСОБА_1 інвалідом та чи має психічні захворювання.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснили, що в серпні 2023 року вони були свідками під час оголошення та вручення постанови ОСОБА_1 . Від підпису постанови ОСОБА_1 відмовився.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що під час оповіщення декілька разів приїжджали до ОСОБА_1 з метою вручення йому повістки. Одного дня, проїжджаючи по АДРЕСА_3 він разом з іншими працівниками територіального центру комплектування помітив ОСОБА_1 , з яким почав спілкування та вручив повістку для уточнення облікових даних. ОСОБА_1 підписав повістку та погодився разом з ними пройти до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В той день, він також був запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_3 для дачі пояснень працівникам поліції з приводу затримання ОСОБА_1 .

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомив у семиденний строк орган, де він перебуває на військовому обліку про зміну адреси місця проживання, чим порушив вимоги п. 1, п. 3 ст. 1, п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1, п. 3 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, під час особливого періоду.

11.08.2023 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_7 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 210 КУпАП та складено у відношенні позивача протокол про адміністративне правопорушення № 132.

Згідно п. 1, п. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно п. 1, п. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених в Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210 КУпАП (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021) настає у разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби.

Одна з об`єктивних сторін правопорушення полягає в несвоєчасному поданні призовниками, військовозобов`язаними чи резервістами в орган, де вони перебувають на військовому обліку відомостей про зміну місця проживання (перебування) в особливий період.

Суб`єктивна сторона виражається як у формі умислу так і формі необережності.

Суб`єкт правопорушення спеціальний призовник, військовозобов`язаний чи резервіст.

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Як вбачається з копії облікової картки, долученої представником відповідача, форма та зміст якої був визначений в додатку № 9 до Інструкції з військового обліку військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, затвердженої наказом МОУ № 166 від 27.06.1995 року (втратив чинність від 25.03.2011 року на підставі z0308-11) ОСОБА_1 13.03.2000 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у військовий час. (а.с. 136).

20.06.2000 року ОСОБА_1 прийнято на облік з числа призовників. (а.с. 136).

12.04.2022 року КНП «Єланецька лікарня» ОСОБА_1 визнано непридатним за групою ІІ ст. 17б, ст. 64в розкладу хвороб. Цього ж дня позивача було виключено з військового обліку. (а.с. 136).

З долученого представником позивача копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , виданого 13.04.2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_1 знову прийнято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 за військовою спеціальністю 956 647А (Будівельні роботи). (а.с. 12).

Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

В п. 7 тимчасового посвідчення «Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я» зазначено, що на підставі ст. 17б, ст. 64в графи ІІ розкладу хвороб, затвердженого наказом МОУ № 402 від 14.08.2008 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. (а.с. 12).

Згідно п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції закону №3161-ІХ від 28.06.2023) виключенню з військового обліку у відповідних районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Питання визначення придатності до військової служби регламентується наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 1-1 Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

За вказаним Положенням придатність до військової служби визначає виключно військово-лікарська комісія за результатами медичного обстеження та приймає підсумкове рішення щодо придатності військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби, яке затверджується відповідною постановою.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації військово-лікарська комісія виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 187 від 31.01.2023 року винесено постанову щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби із виключенням з військового обліку. (а.с. 11).

Відповідно до п. 21.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України діагноз та постанови ВЛК записуються на військовозобов`язаних у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.

Як вбачається з матеріалів справи діагноз та постанова військово-лікарської комісії в облікову картку ОСОБА_1 записані не були, позивача знову направлено для проходження медичного огляду, про що свідчать записи результатів медичного обстеження спеціалістами від 03.02.2023 року в Картці обстеження та медичного огляду.

Представник відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відзиві на позовну заяву, не визнаючи позову послався на Порядок організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ № 921 від 07.12.2016 року та вказав, що військовозобов`язані повинні виконувати обов`язки, викладені в п. 1 Правил військового обліку, що визначені в Додатку 1 до вказаного порядку.

Проте, Порядок організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою КМУ № 921 від 07.12.2016 року втратив чинність від 05.01.2023 року на підставі 1487-2022-п.

Згідно п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року взяття на військовий облік військовозобов`язаних у районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України (паспорта громадянина України для виїзду за кордон у випадку подання заяви про взяття на військовий облік через закордонну дипломатичну установу України згідно з підпунктом 10-1 пункту 1 додатка 2) та військово-облікового документа у разі, якщо він видавався та не був втрачений.

Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначається порядок поновлення та перебування на військовому обліку осіб, які виключені з військового обліку за рішенням військово-лікарської комісії, проходження ними військової служби, проходження медичних комісій та інше.

Тобто, поновлення на військовому обліку можливе лише за заявою і добровільною на те згодою військовозобов`язаного (рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 04.05.2024 року у справі № 160/25500/23).

Представником відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 , та представником відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою поновлення його на військовому обліку.

Між тим, відповідно до Актів обстеження фактичного місця проживання від 17.10.2023 року, 19.12.2023 року, 15.04.2024 ОСОБА_1 фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Не врахувавши вказані обставини, 21.08.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 431 по справі про адміністративне правопорушення, з порушенням ст. 280 КУпАП, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 виданого 12.07.2023 року, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи. (а.с. 7).

Згідно висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 564 від 28.12.2022 року, виданого Миколаївським обласним центром психічного здоров`я, ОСОБА_1 за рівнем життєдіяльності має обмеження самообслуговування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, є хворий. (а.с. 174).

Аналогічний висновок був виданий Миколаївським обласним центром психічного здоров`я і 25.03.2024 року за № 256. (а.с. 173).

Із довідки № 52 від 21.04.2024 року згідно рішення лікувально-консультативної комісії по КНП "Єланецький Ц ПМСД" ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, терміном на 1 рік, до 21.02.2025 року. Діагноз: шизофренія параноїдна, тривалий безперервний перебіг зі стійким дефектом змішаного типу. Соціальна дезадаптація. (а.с. 173).

Вказаний діагноз позивача підтверджений також довідкою військово-лікарської комісії від 31.01.2023 року, склад якої на підставі викладеного постановив визнати ОСОБА_1 непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку. (а.с. 11).

Згідно ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Враховуючи викладені докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , внаслідок свого хворобливого стану, не підлягає адміністративній відповідальності та є особою в стані неосудності.

11.09.2023 року позивач сплатив вказану суму накладеного адміністративного стягнення, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 72/К3, проте такі дії позивача суд не розцінює як визнання його вини в інкримінованому правопорушенні, виходячи з вищевикладеного.

Виходячи із норм викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, проаналізувавши в сукупності всі обставини справи, дослідивши подані сторонами докази, враховуючи вищевикладені норми законодавства, суд переконався в протиправності дій службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не надали належної оцінки обставинам справи як під час складення протоколу так і під час винесення постанови про адміністративне правопорушення, не врахували стан здоров`я позивача, представниками відповідачів не підтверджено порушення позивачем Правил військового обліку та правомірність притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, та є протиправною і підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум.

Велика Палата Верховного Суду в рішенні від 08.08.2023 року по справі № № 910/5880/21 зазначила, що суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі адміністративний суд визнав протиправною та скасував, необхідно стягнути на користь платника згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставно утримувану.

Таким чином, суд вважає, що сплачена позивачем сума штрафу в розмірі 1700 грн. може бути повернута платнику з державного бюджету, як безпідставно утримувана, у зв`язку з скасуванням постанови та закриття провадженням у справі.

Виходячи з того, що адміністративний позов задоволено, при цьому враховуючи, що задоволені вимоги охоплюють обсяг порушених прав та законних інтересів позивача, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що сплачена позивачем сума штрафу в розмірі 1700 грн. може бути повернута платнику з державного бюджету, як безпідставно утримувана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов адвоката Максименко Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 431 від 21.08.2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП - закрити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 сплачений штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 72 від 11.09.2023 року (Отримувач: Миколаїв.ГУК/тг с-ще Єланець/21081100, рахунок отримувача: UA0014456, код отримувача: 37332030, надавач платіжних послуг отримувача 899998 Казначейство України, особовий рахунок: НОМЕР_2 , призначення платежу: адміністративний штраф ОСОБА_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 26.09.2024 року.

Суддя Н.В. Чернякова