Справа № 755/18148/24
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2024-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/206/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Мартюк К.О.

за участі:

представника позивача - Штоюнди Ж.М.

відповідача в режимі

відеоконференції - ОСОБА_2

перекладачів - Кіпоренко К.В. , Резвандуст М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до Громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), у якому просив затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 жовтня 2024 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України. Встановлено, що відповідач прибув до України 18 листопада 2022 року з приватною метою, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Могилів-Подільський». З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту чи отримання статусу особи без громадянства до компетентних органів відповідач не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав. 15 червня 2023 року за порушення правил перебування іноземних громадян на території України працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 203 КУпАП України. Також 15 червня 2023 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 25 червня 2023 року із подальшою забороною в`їзду в Україну строком на 3 (три) роки. Рішення про примусове повернення не було оскаржено відповідачем у встановленому законом порядку та не виконано без поважних причин.

Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення не застосовується. Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.

15 жовтня 2024 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України. Також 15 жовтня 2024 року о 16 год. 00 хв. працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Станом на момент звернення до суду з цим позовом особу відповідача не ідентифіковано - у іноземця відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надають право перетину державного кордону для виїзду з України.

На підставі частини першої статті 289 КАС України позивач просив затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. 17 жовтня 2024 року о 11-25 год.

17 жовтня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у адміністративній справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київської області до ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 17 жовтня 2024 року о 15-00 год.

У судове засідання 17 жовтня 2024 року, 15-00 год. з`явились представник позивача

- Штоюнда Ж.М., відповідач у режимі відеоконференції - ОСОБА_2 та перекладач Резвандуст М .

У зв`язку із необхідністю залучення другого перекладача судом відкладено судовий розгляд справи до 17 жовтня 2024 року 16-00 год. Після забезпечення явки участі другого перекладача Кіпоренко К.В. продовжено судовий розгляд.

17 жовтня 2024 року представник позивача - Штоюнда Ж.М., у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги визнав. Додатково зазначив, що бажає придбати квиток та залишити територію України, виконати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 15 червня 2023 року не мав можливості у зв`язку з відсутністю коштів на придбання квитків.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Таджикістан.

Відповідно до довідки із системи « Аркан » Державної прикордонної служби України щодо відомостей про осіб, які перетнули державний кордон, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

18 листопада 2022 року перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Могилів-Подільський», напрямок - в`їзд.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15 червня 2023 року, він прибув в Україну 18 листопада 2022 року з метою тимчасового проживання. Державний кордон перетнув через пункт пропуску «Могилів-Подільський». Відповідного дозволу на застосування праці для іноземців та осіб без громадянства не оформлював. Після закінченння строку перебування не покинув територію України. З питань продовження терміну перебування в Україні, дозволу на імміграцію в Україну не подавалося, оформлення посвідки на тимчасове проживання, набуття статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до відповідних органів ДМС не звертався. Будь-які інші документи, що підтверджують законні підстави для легального перебування на території України у нього відсутні. Про необхідність покинути територію України після закінчення дозволеного строку перебування на території України йому було відомо. Мав можливість покинути територію України, але не виїхав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ 013210 від

16 червня 2023 року громадянина Республіки Таджикістан, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , дата видачі - 21 червня 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 203 КУпАП, зокрема, порушив правила перебування іноземців на території України, а саме, проживав без документів на право проживання в україні.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 15 червня 2023 року серії ПН МКМ № 013166 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 203 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

Відомостей про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від

15 червня 2023 року серії ПН МКМ № 013166 з матеріалів справи не встановлено.

15 червня 2023 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Таджикистану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено: 1) примусово повернути до країни походження, або третьої країни громадянина Таджикистану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язано громадянина Таджикистану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинути територію України у термін до 25 червня 2023 року; 3) заборонено в`їзд на територію України громадянину Таджикистану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 3 (три) роки до 15 червня 2026 року. Постанова містить відмітку про отримання копії ОСОБА_9

16 червня 2023 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області направлено повідомлення до Департаменту в справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України про прийняття рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.

Також 16 червня 2023 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на підставі рішення про заборону в`їзду в Україну надано доручення Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 15 червня 2026 року.

15 жовтня 2024 року головним спеціалістом сектору правового забезпечення та міграційного контролю управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Штоюндою Ж. ухвалено рішення про примусове видворення з України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 жовтня 2024 року головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області Азімовим М.Х. складено протокол № МКМ 000466 про адміністративне затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 КУпАП.

Також 15 жовтня 2024 року головним спеціалістом сектору правового забезпечення та міграційного контролю управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Штоюндою Ж. ухвалено рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 жовтня 2024 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та Чернігівським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України підписано акт приймання-передачі іноземця або особи без громадянства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; зобов`язання внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянств в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами другою - чотирнадцятою цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України (частина п`ятнадцята статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

За приписами частини першої статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до визначення пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

За приписами частини першої статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено перелік обставин, за наявності яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Згідно із пунктом 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якою встановлено заборону щодо примусового повернення, видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства.

Судом встановлено, що відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення або повернення не застосовується відповідно до частини восьмої статті 26, частини восьмої статті 30 та статті 31 Закону.

За вимог частини тринадцятої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Судом встановлено, що на момент виявлення та затримання іноземця документ, що посвідчує особу іноземця та дає йому право на виїзд за територію України іноземцем надано не було.

Рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про примусове повернення від 15 червня 2023 року ОСОБА_2 не виконав.

З огляду на матеріали справи, а також на наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Враховуючи ухилення відповідачем від виїзду з України, а також те, що ним не виконано рішення щодо його примусового видворення, у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України, та докази можливості отримання відповідачем такого документу самостійно, ухиляється від виїзду з України, існує ризик його втечі, суд вважає доведеними підстави для його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту перебування іноземців або осіб без громадянства, строком на 6 (шість) місяців.

Суд вважає, що право на обмеження доступу до території держави для осіб, які не є громадянами цієї держави, є суверенним правом Держави Україна, і, обґрунтовуючи застосування такого права певними припущеннями та посиланнями на інтереси держави, позивач діяв в межах наданих повноважень.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта власних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 90 КАС України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, за результатом дослідження наявних у справі матеріалів, а також аналізу повідомлених сторонами обставин, судом встановлено, що особу відповідача, громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ідентифіковано - у нього відсутні документи, що дають право перетину державного кордону для виїзду з України.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації строком на 6 (шість) місяці до 16 квітня

2024 року.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 5, 6, 8-10, 13-15, 78, 90, 241-246, 268-271, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до Громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації строком на 6 (шість) місяців до 16 квітня 2024 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 17 жовтня 2024 року.

Суддя О.О. Хромова