Справа № 632/1675/24
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1675/24
провадження № 2-а/632/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 рокум. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря - Клименко А.В.,

представника позивача - адвоката Сємакіна М.С.,

представниці відповідача у порядку самопредставництва державної установи - Сорокаліт І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Сємакіним Максимом Сергійовичем до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування двох постанов про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 року до суду засобами Електронного суду звернувся позивач в особі свого представника із відповідним позовом до відповідача щодо скасування двох постанов:

- від 10.09.2024 року серії АА 00022539 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.131-2 КУпАП (встановлено порушення нормативних вагових параметрів транспортного засобу MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо перевантаження на вісь відповідно до вимог п.п.22.5 ПДР у розмірі 9,2% (1,058 тон) у Дніпропетровській області на дорозі М-30, км 996-491, 10.09.2024 року, зафіксоване приладом WIM-60, заводський номер 9) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.;

- від 11.09.2024 року серії АА 00022553 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.131-2 КУпАП (встановлено порушення нормативних вагових параметрів транспортного засобу MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо перевантаження на вісь відповідно до вимог п.п.22.5 ПДР у розмірі 7,009% (0,806 тон) у Дніпропетровській області на дорозі М-30, км 949+608, 10.09.2024 року, зафіксоване приладом WIM-20, заводський номер 7) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Також просив суд вирішити питання судових витрат.

Обидві постанови були складені відносно одного транспортного засобу, який рухався однією дорогою із різницею трохи більше години між порушеннями на відстані приблизно 50 км один від одного.

Підставою позову було зазначено те, що третій автоматичний пункт контролю відповідача за маршрутом руху вказаного транспортного засобу не підтвердив порушення вимог щодо перевищення маси (WIM-78), автомобіль не завантажувався та не розвантажувався під час руху, вказане правопорушення є одним триваючим, а тому відповідач безпідставно склав дві постанови, оскільки повинен був скласти виключно одну, вказане порушення було невірно обраховане відповідачем, оскільки за наявності похибки перевантаження на вісь не було відповідно до вихідних даних вагів ТОВ «Лихачовський елеватор». Крім цього, не зрозумілою є різниця в перевантаженні на вісь між обома пунктами контролю ( WIM-20 та WIM-60), яка щодо загальної маси складає 650 кг (45000-44350, без врахування похибки), а щодо навантаження на другу вісь 252 кг (12558-12306, з урахуванням похибки), за одного вантажу та маршруту руху, що ставить під сумнів справність та правильність обробки даних відповідачем при зважуванні. Третій прилад контролю WIN-78 за маршрутом руху порушення не зафіксовав. Оскаржувані постанови не відповідають у повній мірі вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами відповідача матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, яка була затверджена наказом Мінінфраструктури №512 від 27.09.2021 року, зокрема, не містять таких обов`язкових, на думку позивача, реквізитів, як смуга руху та напрямок руху автомобіля, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, марка та моделі автопричіпу.

Ухвалою судді від 30.09.2024 року справа була прийнята до розгляду та призначена до слухання у судовому засіданні, визначений у порядку ст.286 КАС України строк для відповідача як для подання відзиву, так і для подання інших клопотань, які стосуються провадження по справі (а.с.41).

08.10.2024 року на адресу суду з боку відповідача в межах визначеного судом строку надійшов відзив, в якому сторона відповідача проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі через безпідставність заявлених вимог (а.с.54-65). У відзиві відповідач надав суду усі необхідні документи на усі три пункти габаритно-вагового контролю (WIM-20, WIM-60 та WIM-78) як щодо їх сертифікації, так і повірки і роботи на 10.09.2024 року, коли були зафіксовані правопорушення з боку позивача. В обгрунтування заперечень вказала, що відносно роботи комплексів застосовується презумпція правомірності їх роботи, допоки інше не буде доведено протилежною стороною, яким є позивачем, оскільки вказані комплекси працюють в автоматичному режимі та людський фактор впливу на механізм здійснення вимірювання, окрім встановлення налаштувань приладів, відсутній, позивач може бути притягнений до адміністративної відповідальності без обмежень, оскільки кожне окреме правопорушення підлягає фіксації, як було в даній справі, а відповідно до статті 36 КпАП України при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, оспорювані позивачем правопорушення не є триваючим, оскільки з об`єктивної сторони різняться (час, місце, фактичне перевищення), відсутність в оскаржуваних постановах посилання на відео порушення (є тільки фото), тип транспортного засобу, наявність причепа, тягача, то вказана інформація не є обов`язковою для складених постанов, оскільки головним є автоматичне вимірювання або загальної маси транспортного засоби або навантаження на вісь, що вказує, що відповідні постанови відповідали вимогам діючого законодавства.

Ухвалою суду від 09.10.2024 року наданий обом представникам сторін право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів зв`язку (а.с.91-92).

09.10.2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача у справі (а.с.94-95), клопотання про долучення доказів (а.с.99-100) та клопотання про призначення експертизи (а.с.103-105).

14.10.2024 року на адресу суду надійшло заперечення з боку представниці відповідача на клопотання про призначення експертизи (а.с.111-113).

Ухвалою суду від 14.10.2024 року у судовому засіданні первинно вирішено питання про відмову у призначенні у справі експертизи за клопотанням представника позивача.

Іншою ухвалою суду від 14.10.2024 року вже із занесенням до протоколу судового засідання долучені до матеріалів справи саме я докази отримана представником позивача вже після відкриття провадження 02.10.2024 року відповідь про роботу комплексів габаритно-вагового контролю WIM-20, WIM-60 та WIM-78 у штатному режимі та строки повірки вказаних комплексів на відповідність вимогам діючих технічних регламентів, отриману від служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (а.с.101).

Після вислуховування позиції сторони позивача за відсутності після вирішення питання про відмову у призначенні експертизи представниці відповідача та дослідження матеріалів справи у судовому засіданні була оголошена перерва до 15.10.2024 року для можливості ухвалення рішення у справі через закінчення робочого часу у суді та необхідності ухвалення в даній категорії справ відразу повного тексту рішення суду за результатами розгляду справи.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши підстави позову, заявлені позивачем, матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Постановою серії АА №00022539, складеною головним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Євгенією Володимирівною 10.09.2024 року позивача ОСОБА_1 як керівника юридичної особи власника автомобіля марки «MAN», моделі «TGX 18.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП через порушення вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,2% (1,058 тон) при максимально дозволеному навантаженні на вісь у розмірі 11,5 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. При вирахуванні автоматичним прибором обліку навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки склало 12558 кг (друга вісь, а.с.28).

При цьому підставою відповідальності позивача відповідач в особі свого уповноваженого представника вказав автоматичне фіксування перевищення маси вищевказаного транспортного засобу 10.09.2024 року сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу «WIM 60», «WAGA-WIM35» заводський номер №9, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі М-30, км 996-491 з діючим сертифікатом про проходження повірки технічного засобу до 22.11.2024 року (а.с.82).

Постановою серії АА №00022553, складеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Тетяною Сергіївною 11.09.2024 року позивача ОСОБА_1 як керівника юридичної особи власника автомобіля марки «MAN», моделі «TGX 18.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП через порушення вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,009% (0,806 тон) при максимально дозволеному навантаженні на вісь у розмірі 11,5 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. При вирахуванні автоматичним прибором обліку навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки склало 12306 кг (друга вісь, а.с.29).

При цьому підставою відповідальності позивача відповідач в особі свого уповноваженого представника вказав автоматичне фіксування перевищення маси вищевказаного транспортного засобу 10.09.2024 року сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу «WIM 20», «WAGA-WIM35» заводський номер №7, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі М-30, км 949-608 (М-4, 186-337) з діючим сертифікатом про проходження повірки технічного засобу до 22.11.2024 року (а.с.78).

Вирішуючи вимоги позовної заяви в частині того, що на позивача не могли бути складені обидві постанови, оскільки правопорушення є триваючим, що порушує прямі вимоги ст.61 Конституції України, то в цій частині суд встановлює, що кожен факт проїзду пункту габаритно-вагового контролю транспортним засобом, де б вказані пункти не знаходилися, є окремою дією, яка не охоплюється єдиним умислом правопорушення, та є окремим видом адміністративного правопорушення через окрему об`єктивну сторони адміністративного правопорушення (час, місце, фактичні обставини тощо). В іншому випадку позиція позивача суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки за логіки позивача при поїздці із точки А в точку Б при перевищенні швидкості водія або іншого порушення ПДР України можна б було водія притягнути до адміністративної відповідальності лише один раз, оскільки його поїздка охоплюється єдиною метою добратися до точки Б, а в інших випадках слід було вважати перевищення швидкості або іншого порушення ПДР України лише триваючим правопорушенням. Так, і в даній справі із позивачем, рух транспортного засобу за одним маршрутом не може охоплювати відповідні порушення (в даному випадку перевантаження на вісь) єдиною метою, оскільки кожне порушення підлягає окремій фіксації, оформленню та доведенню в установленому порядку. Відповідно доводи позивача не грунтуються на вимогах закону, транспортні засоби за кожне порушення, яке не співпадає у часі, місці та інших характеристиках правопорушення повинно фіксуватися як окреме з відповідними наслідками у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності.

В частині відсутності відео суд вказує, що за посиланням htts://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00022539 та htts://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00022553 позивач міг та може вільно подивитися фото та інші фактичні дані, які характеризують вказане правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі. Щодо відсутності відео, то відповідно до п.14 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року (в редакції від 16.06.2021 року) №1174 «Про деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт», наявність відеофіксації не є обов`язковою.

Таким чином, обов`язкової вимоги щодо відеозапису правопорушення, зафіксованого в автоматичного режимі, діюче законодавство не містить, а тому посилання позивача на вказаний факт не є спроможним. Відсутність доступу до електронної копії постанови не спростовує сам факт її складання та подальше її отримання позивачем, тобто належне його повідомлення про факт її складення та направлення на адресу позивача. Вказана позиція суду кореспондується з нормами ст.283 КУпАП.

Відносно невірної праці технічних засобу WIM 20 та WIM 60, оскільки транспортний засіб проходив ще пункт контролю WIM 78, де перевантаження не було встановлено, на підтвердження чого надав роздруківку програми «Мoniterra» (а.с.21, зворотній бік - 23), товарно-транспортну накладну №27 від 10.09.2024 року (а.с.20, зворотній бік) та невідомий сертифікат на англійській мові на невідомий пристрій терміном до 04.04.2026 року (а.с.27), то в цій частині суд зазначає, по-перше, що товарно-транспортні накладні містять дані про загальну вагу автотранспортного засобу та не містять деталізації навантаження на кожну вісь тягача з напівпричепом до нього, є внутрішнім документом позивача, який не може слугувати підтверджуючим документом самого навантаження за відсутності доказів зважування та відсутності подальших за маршрутом руху дій щодо вантажу щодо розвантаження-навантаження. Щодо не фіксації порушення на пункті контролю WIM 78, то в цій частині суду з боку позивача не було надано, окрім роздруківки програми «Мoniterra», доказів того, що автомобіль вказаний пункт контролю взагалі проїжджав. Крім цього не зрозуміло, що це за програма, сертифікована вона в Україні чи ні, для чого використовується та ким, її параметри контролю (вона просто слідкує за маршрутом чи чітко дозволяє встановити відсутність зупинок транспортного засобу з будь-яких підстав тощо), нарешті, як підтверджується проходження транспортного засобу по відповідній дорозі (з`ємний чи закріплений GPS-навігатор, інші прилади контролю тощо).

Відповідно в цій частині, окрім власних сумнівів позивача та його представника, інших доказів невірної роботи системи габаритно-вагового контролю WIM 20 та WIM 60 суду надано не було. Відповідач же надав суду на підтвердження законності встановлення та роботи 10 вересня 2024 року (на час фіксації вказаних правопорушень) усіх вказаних приладів контролю (WIM-20, WIM-60 та WIM-78) у визначеному режимі: свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, сертифікати перевірки типу та сертифікати відповідності на час встановлення приладів (а.с.65, зворотній бік - 66, 76, зворотній бік - 82), тобто усі необхідні та визначені законодавством документи обліку для підтвердження роботи приладів у звичному штатному режимі.

Нарешті відносно доводів позивача щодо відсутності у вказаних постановах таких елементів як визначеної смуги руху, напрямку руху автомобіля, категорії транспортного засобу, тип транспортного засобу, марки та моделі напівпричепу, що є, на думки позивача, обов`язковим відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами відповідача матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 27.09.2021 року №512, то вказані елементи у постановах дійсно відсутні, однак їх зазначення не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації. Пункт 3 вищевказаної Інструкції, на яку посилається представник позивача, не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб, тобто такі дані є дискреційними для уповноваженої особи для визначення у відповідній постанові та проставляються виключно, якщо у посадової особи, яка складає постанову наявна така інформація. Для справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності визначальною є норма ст.283 КпАП України щодо інформації, яка повинна міститися у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності і вона в обох оскаржуваних постановах присутня.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що обидві постанови винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для їх скасування немає.

Відповідно до ч.7 ст.18 КАС України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 72, 73, 77, 78, 139, 229, 243-245, 268-272, 286, 292-295 КАС України, ст.283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування двох постанов від 10.09.2024 року серії АА 00022539 та від 11.09.2024 року серії АА 00022553 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.131-2 КпАП України відмовити у повному обсязі.

Копію рішення направити сторонам та їх представникам засобами Електронного суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Повний текст рішення суду проголошений 15 жовтня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 10.08.1999 року, який є керівником ТОВ «Лихачовський елеватор», адреса: АДРЕСА_1 електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2, тел. НОМЕР_4 .

Відповідач: ДЕРЖАВНА СЛУЖБА УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ, код ЄДРПОУ - 39816845, адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9, електронна пошта: , тел. 044-351-50-09.

Суддя - Олег КОЧНЄВ