Справа № 389/3232/24
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/35/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Чуканової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка адміністративну справу, за правилами спрощеного позовного провадження, за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області Літовки Антона Олеговича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністартвиної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Солонько О.С., 11 вересня 2024 року подав до суду вказану позовну заяву, в якій позивач просить: скасувати постанову по справі про адміністратвине правопорушення серія ЕНА №2980534 від 04 вересня 2024 року про притягнення його до адміністратвиної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністратвиного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн 00 коп.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністратвиного правопрушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП; визнати протиправними дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області Літовки А.О. в частині винесення стосовно нього вказаної постанови.

Вимоги обгрунтовані тим, що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області Літовки А.О. серія ЕНА №2980534 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04 вересня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн за порушення п.2.1 а Правила дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом.

Дана постанова необгрунтована, є такою, що не відповідає нормам КУпАП, під час її винесення поліцейським не дотримано вимог ст.ст.245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об?єктивне з?ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, 04 вересня 2024 року приблизно о 17:25 годин до позивача підійшов поліцейський ОСОБА_2 та почав стверджувати, що він керував транспортним засобом «HONDA», по вул.Шевченка в с.Богданівка Кропивницького району Кіровоградськлї області, хоча насправді позивач знаходився біля вказаного мотоцикла, а не керував ним. На прохання позивача, поліцейськихй жодних доказів, які б підтверджували що він керував транспортним засобом не надав, права позивачу, зокрема право на адвоката не роз`яснював, проігнорував його пояснення про те, що він не керував транспортним засобом, а котив його до свого знайомого ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_1 , для проведення ремонту вказаного транспортного засобу, і зрештою склав оскаржувану постанову серія ЕНА №2980534. Докази про те, що позивачем було вчинено правопрушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, зокрема, що він керував трансопртним засобом, відсутні. До постанови не долучено відеозапис події, свідки не залучались. Поліцейським не досліджено повно й об`єктивно усіх обставин справи, доведеність вини позивача грунтується на припущеннях.

Позивач як і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгояду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на плозов не надав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, 25 вересня 2024 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та вказав, що ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП про що складено стосовно останнього постанову серія ЕНА №2980534, якою накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Встановлено, що Деснянським районним судом м.Києва від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування, при цьому керував транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи докази вчинення останнім адміністративного правопорушення. Позивача згідно з процедурою розгляду справи, ознайомлено із його правами згідно зі ст.268 КУпАП. Стягнення застосовано без порушення, в межах санкції ч.4 ст.126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати вказану справу з дотриманням правил чинного законодавства. Зауважив, що як один з аргументів скасування постанови від 04 вересня 2024 року серія ЕНА №2980534 представник позивача вказує на той факт, що на відеозапису зі службового бодікам поліцейського не зафіксовано порушення позивачем ПДР України, а саме ч.4 ст.126 КУпАП, але цей факт не може свідчити про відстуність у діях позивача складу адміністратвиного праовопрушення, оскільки з бесіди позивача з поліцейськими, зафіксованій на відеозаписі, вбачається, що позивач не заперечував керування ним трансопртним засобом, оскільки був згоден з порушенням ним ч.4 ст.121 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. А також представник позивача, вказує на те, що позивач не керував мототранспортним засобом «Honda», а котив його. Але як вбачається з постанови Деснянського районного суду м.Києва від 30 листопада 2023 року у спрві №754/15287/23, яка набрала законної сили 11 березня 2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАп та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік, позивач свою вину не визнав, та як аргумент вказав, що не керував транспортним засобом, а лише хотів перепаркувати автомобіль, який заважав руху транспорту. Зазначене дає право засумніватися у правдивості слів позивача.

Крім того, відповідачем долучено два DVD-R диски з відео фіксацією оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_4 .

Представником позивача на відзив на позовну заяву, 10 жовтня 2024 року до суду подано відповідь, в якій він вказав, що на підтвердження своїх заперечень проти позову представник Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області посилається на те, що з бесіди позивача з поліцейськими зафіксованій на відеозаписі, вбачається, що позивач не заперчував керування ним транспортним засобом, оскільки був згоден з порушенням ним ч.4 ст.121 КУпАП. Проте, даний факт не відповідає дійсності, так як на відеозаписі позивач чітко відповідає парцівникам поліції, що він не керував транспортним засобом. На наданих суду відповідачем відеозаписах відсутній факт керування позивачем транспортним засобом, тобто об`єктивна сторона адміністративного праовопрушення, передбаченого ч.4 ст.126 КупАП. Свідки під час складання адміністративних матеріалів, відстуні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою Деснянського районного суду м.Києва від 30 листопада 2023 року (справа ЄУН 754/15287/23), яка набрала законної сили 11 березня 2024 року, на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Після чого, 04 вересня 2024 поліцейським відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області Літовкою А.О.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2980534, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 , 04 вересня 2024 року о 17:22 год, по вулиці Тараса Шевченка в селі Богданівка, керував транспортним засобом «Honda», без номеру, будучи позбавленим права керування Деснянським районним судом м.Києва терміном на 12 місяців (справа 754/15287/23, постанова від 11 березня 2023 року), чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Пунктом 2.1«а» Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 74 КПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 даної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем приписів п.2.1 а Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП України, а саме те, що позивач будучи позбавленим права керування трансопртними засобами, керував трансопртним засобом «Honda», реєстраційний номер відсутній.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач у позовній заяві заперечує факт вчинення правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП, вказує, що у вказаний у протоколі час та місці не керував транспортним засобом мопедом «Honda», а котив його до знайомого на ремонт.

Керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП.

На наданих відповідачем суду відеозаписах з нагрудної камери поліцейського (Бодікам), які записані на два DVD-R диски та переглянуті в судовому засіданні судом, не зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом та факт його зупинення поліцейськими. Сам транспортний засіб яким як вказано у постанові керував позивач, також не зафіксовано. Поряд з цим, зафіксовано як позивач спочатку погоджується з тим, що керував мопедом без шолому, а вже під час складання стосовно нього оскаржуваної постанови неодноразово, чітко та наполегливо заперечує факт керування транспортним засобом взагалі.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у рішенні від 18 липня 2019 року (справа № 216/5226/16-а) зазначив, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис із нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , які надані відповідачем суду разом з відзивом на позов, без його безпосереднього допиту в судовому засіданні не можуть бути належними доказами вини особи. Клопотання про його допит в суді відповідачем не заявлялося. До того ж, на наданих відповідачем записах не зафіксована присутність вказаного свідка та надання ним пояснень, а надані суду письмові пояснення ОСОБА_4 відібрані у нього лише 24 вересня 2024 року, тобто після розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до положення ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги, що у діях позивача не доведена поза розумним сумнівом наявність складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме відсутні належні та допустимі докази, керування ним транспортрим засобом, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду. Посилання представника позивача на те, що працівниками поліції під час складання постанови було порушено право ОСОБА_1 скористатися юридичною допомогою адвоката, спростовуються вказаними вище відеозаписами.

Щодо вимоги позовної заяви визнати протиправними дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області Літовки А.О. в частині винесення стосовно позивача оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, ґрунтуючись на правових висновках Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 640/6550/15-а та в постанові 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16-а, суд вважає, що визнання протиправними дій поліцейського щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

До повноважень працівників патрульної поліції входять збір та оцінка доказів, розгляд справи про адміністративне правопорушення з прийняттям постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням при дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись, зокрема, власним переконанням та правосвідомістю. Результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в даному випадку є оскаржувана постанова, яка підлягає оскарженню відповідно до положень діючого законодавства, що жодним чином не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом є скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч.3 ст.286 КАС України, а не визнання протиправними дій поліцейського по складанню оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

До того ж суд вважає, що позовні вимоги безпідставно заявлені до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області Літовки А.О., оскільки згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а, відповідачем у справах з приводу рішень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп, що підтверджується відповдною платіжною інструкцією.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача рішенням якого порушені права останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,6,9,20,72,77,90,132-134,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серія ЕНА №2980534 від 04 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. - скасувати, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, , місцезнаходження: вул.Віктора Чміленка, 41, м.Кропивницький.

Суддя Г.В. Берднікова