Справа № 520/35242/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати дії ОСОБА_1 , якими завдано збитки військовій частині НОМЕР_1 протиправними;
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного суду України.
04.04.2024 через систему Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання про передачу адміністративної справи за підсудністю до іншого суду.
05.06.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
05.07.2024 року представником відповідача до суду подано заяву про залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 11.07.2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
Ухвалою суду від 09.09.2024 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії таких документів, зокрема:
- відомості/інформацію щодо розпорядження з логістичного забезпечення командувача угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 08.05.2022 №169/2дcк військовій частині НОМЕР_1 щодо поставленого завдання щодо забезпечення пально - мастильними матеріалами підрозділів, які приймають безпосередню участь в обороні міста Харків, в тому числі ДП СБ "Слобожанщина";
- відомості/інформацію про те, що пальне відвантажувалось шляхом заправлення на заправному пункті, який зазначений у роздавальних (здавальних) відомостях, водіям автомобільного транспорту які представлялись співробітниками ДП СБ "Слобожанщина";
- відомості/інформацію про те, що дозаправка здійснювалась на підставі розпоряджень начальника складу пального підполковника ОСОБА_1 , який завчасно надавав списки автомобільного транспорту, що буде прибувати до складу пального з метою отримання пального, із зазначенням даних про кількість автомобілів, їх марок та моделей. Вид та кількість виданого пального фіксувалось у роздавальних (здавальних) відомостях, з подальшою випискою в кінці кожного місяця узагальненої накладної, яка підписувалась та надавалась представнику ДП СБ "Слобожанщина" на підставі наданої ним довіреності;
- відомості/інформацію про те, що відповідач в порушення вимог статей 16, 58 Статут внутрішньої служби та своїх функціональних обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, організувати приймання, зберігання і видачу (відвантаження) пального у суворій відповідності до керівних документів, не допускати нестач та втрат матеріально - технічних засобів, не витребував у служби забезпечення органу військового управління наряди (розпорядження, рознарядки) на видачу військовою частиною НОМЕР_1 пального ДП СБ "Слобожанщина", не направив жодного письмового запиту щодо правомірності цієї операції.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 10.10.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час перевірки було виявлено неналежне виконання своїх службових (посадових) обов`язків відповідачем, під час виконання ним службових обов`язків, що призвело до незаконних витрат державних ресурсів та коштів.
Вказують, що відповідач будучи на посаді начальника складу пального і військової частини НОМЕР_1 , не перевіривши право на отримання паливно-мастильних матеріалів ДП СБ «Слобожанщина», зокрема не витребувавши у служби забезпечення органу військового управління наряди (розпорядження, рознарядки) на видачу військовою частиною НОМЕР_1 пального ДП СБ "Слобожанщина", в порушення своїх службових обов`язків, та визначених Керівництвом № 509, Дисциплінарного Статуту, Статуту Внутрішньої служби, інструкції №440 своїми неправомірними діями завдав збитків державі у сумі 4 768 116,60 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 вищезгаданого Закону особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.
Вказують, про те, що так як завдана шкода на багато перевищує розмір матеріальної відповідальності, яку може понести відповідач, позивач вважає, шо відповідач повинен відшкодувати шкоду в розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб в 2023.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного суду України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвала суду від 10.06.2024 року направлено за місцем знаходження (реєстрації) відповідача.

Ухвалою суду від 06.08.2024 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №520/35242/23 до 09.09.2024р., включно.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №520/35242/23 до 10.10.2024р., включно.

Згідно положень ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.

Відзив до суду подано не було.

Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Судом встановлено, що Другим територіальним управлінням внутрішнього аудиту у військовій частині НОМЕР_1 проводився внутрішній

АДРЕСА_1 було досліджено діяльність складу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 за період з 01.08.2019 року по 31.12.2022 року.

У ході аудиту ідентифіковано порушення, що призвели до втрат, внаслідок незаконного відчуження з державної власності пального на суму 4768116,60 грн. та передача його до добровольчих формувань територіальних громад.

На підставі звіту аудиту та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2023 року № 213 "Про призначення службового розслідування було розпочато з`ясування обставин, щодо видачі пального за період з червня по жовтень 2022 року Добровольчому підрозділі СБ "Слобожанщина" від військової частини НОМЕР_1 .

Актом розслідування, затвердженим наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.03.2023 року № 240 "Про результати службового розслідування" встановлено про такі обставини.

У позовній заяві позивач зазначає, що у відповідності до розпорядження з логістичного забезпечені командувача угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 08.05.2022 року №169/2дск військовій частині НОМЕР_1 було поставлено завдання щодо забезпечення пально-мастильними матеріалами підрозділів, які приймають безпосередню участь в обороні міста Харків, в тому числі ДП СБ «Слобожанщина».

За період з червня по жовтень 2022 року ДП СБ "Слобожанщина" отримано у військовій частині НОМЕР_1 пальне на загальну суму 4768116,60 грн., що підтверджується первинними документами (дорученнями, накладними, роздавальними (здавальними) відомостями).

У ході розслідування було встановлено, що пальне відвантажувалось шляхом заправлення на заправному пункті, який зазначений у роздавальних (здавальних) відомостях, водіям автомобільного транспорту які представлялись співробітниками ДП СБ "Слобожанщина". Дозаправка здійснювалась на підставі розпоряджень начальника складу пального підполковника ОСОБА_1 , який завчасно надавав списки автомобільного транспорту, що буде прибувати до складу пального з метою отримання пального, із зазначенням даних про кількість автомобілів, їх марок та моделей. Вид та кількість виданого пального фіксувалось у роздавальних (здавальних) відомостях, з подальшою випискою в кінці кожного місяця узагальненої накладної, яка підписувалась та надавалась представнику ДП СБ "Слобожанщина" на підставі наданої ним довіреності.

Аудитом та службовим розслідуванням встановлено, що Цетральним управлінням забезпечення пально-мастильними матеріалами Тилу Командування сил Логістики ЗС України (служба забезпечення органу військового управління) наряди (розпорядження, рознарядки) на видачу військовою частиною НОМЕР_1 пального ДП СБ "Слобожанщина" не

виписувались.

Позивач дійшов до висновку, що відповідач в порушення вимог статей 16, 58 Статут внутрішньої служби та Своїх функціональних обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, організувати приймання, зберігання і видачу (відвантаження) пального у суворій відповідності до керівних документів, не допускати нестач та втрат матеріально - технічних засобів, не витребував у служби забезпечення органу військового управління наряди розпорядження, рознарядки) на видачу військовою частиною НОМЕР_1 пального ДП СБ "Слобожанщина", не направив жодного письмового запиту щодо правомірності цієї операції.

Відповідача було звільнено з лав Збройних Сил України до моменту встановлення неправомірних дій, проведення службового розслідування та визначення його результатів.

Згідно матеріалів справи на відповідача, під час здійснення ним свої посадових обов`язків, було покладено неповну матеріальну відповідальності за збереження паливно-мастильних матеріалів у відповідний період.

Встановлено, що позивачем було видано наказ командира військової частини від 31.07.2018 року №505 «Про затвердження функціональних обов`язків та посадових інструкцій військовослужбовців та працівників», яким затверджена функціональні обов`язки та посадова інструкція начальника складу пального і мастильних матеріалів.

Відповідач своїм підписом підтвердив ознайомлення з вищевказаною посадовою інструкцією.

Вказаний наказ відповідач у передбаченому законом порядку не оскаржував.

Так, згідно затвердженої посадової інструкції начальника складу пального і мастильних матеріалів, він відповідає за законність прийому та видачі військового майна, збереження і належний якісний стан матеріальних засобів, зберігаються у сховищах відділів зберігання, своєчасне і правильне відпускання матеріальних засобів.

Також, судом встановлено, що позивачем було складено Акт розслідування, затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.03.2023 р. № 240 «Про результати службового розслідування».

Згідно поданих до суду доказів, розмір шкоди було виявлено та зафіксовано у аудиторському звіті від 27.03.2023 р. №535/30/1. У ході аудиторської перевірки, яка тривала з 24.01.2023 року по 27.03.2023 року, було проведено службове розслідування, щодо нестачі у сумі 4 768 116,60 гривень.

Слід вказати про те, що відповідач матеріали службового розслідування та вказані вище висновки, здійснені під час перевірки, не оскаржував у передбаченому законом порядку.

Враховуючи наведене, обставини, що завдана шкода, що перевищує розмір матеріальної відповідальності, яку може понести відповідач, позивач вважає, шо відповідач повинен відшкодувати шкоду в розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб в 2023 році, що становить 38835,00 грн., відповідно.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із цим позовом щодо відшкодування з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 заподіяну шкоду у сумі 38835 гривень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 року №1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Згідно із ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної ради №243/95-ВР від 23.06.1995 року (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.

Згідно із п. 2 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

За правилами ст.ст. 17, 18, 19 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.

У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

Розслідуванням повинно бути встановлено:

в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;

якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоди;

вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено;

умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;

чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;

ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами;

умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.

Згідно із ст.ст. 21, 22, 23 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) у висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

До висновку додаються:

письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності;

письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди;

акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування;

довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.

Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.

Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку. Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.

У ст. 25 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що утримання грошового нарахування за наказом про відшкодування заподіяної шкоди провадиться щомісячно у розмірі 20 відсотків, а у разі відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок розкрадання, умисного пошкодження військового майна, - у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення (заробітку).

Відповідно до ст. 29 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.

Також, у ст. 31 Положення від 23.06.1995 року №243/95-ВР (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Згідно положень ст. 1 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX (зі змінами №1417-IX від 27.04.2021 року), матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Частина 4 ст. 3 вказаного Закону України від 03.10.2019 року №160-IX передбачає, що переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

Відшкодування шкоди, завданої військовозобов`язаним чи резервістом під час проходження ним зборів, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу або в іншому встановленому законом порядку в разі відмови військовозобов`язаного чи резервіста від її добровільного відшкодування.

Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

Відшкодування такої шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу, командир (начальник) якої (якого) старший за службовим становищем, у разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

Згідно із ст. 11 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її переведення до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження, командир (начальник) надсилає у п`ятиденний строк із дня закінчення розслідування, аудиту (перевірки), інвентаризації чи надходження рішення суду відповідні матеріали до нового місця служби чи місця перебування в розпорядженні особи для вирішення питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності.

Командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України від 03.10.2019 року №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Виходячи з обставин цієї справи, встановлено, що Другим територіальним управлінням внутрішнього аудиту у військовій частині НОМЕР_1 проводився внутрішній

АДРЕСА_1 було досліджено діяльність складу пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 за період з 01.08.2019 року по 31.12.2022 року.

У ході аудиту ідентифіковано порушення, що призвели до втрат, внаслідок незаконного відчуження з державної власності пального на суму 4768116,60 грн. та передача його до добровольчих формувань територіальних громад.

На підставі звіту аудиту та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.03.2023 року № 213 "Про призначення службового розслідування було розпочато з`ясування обставин, щодо видачі пального за період з червня по жовтень 2022 року Добровольчому підрозділі СБ "Слобожанщина" від військової частини НОМЕР_1 .

Встановлено, що позивачем було складено Акт розслідування, затверджений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.03.2023 р. № 240 «Про результати службового розслідування».

Згідно поданих до суду доказів, розмір шкоди було виявлено та зафіксовано у аудиторському звіті від 27.03.2023 р. №535/30/1. В ході аудиторської перевірки, яка тривала з 24.01.2023 року по 27.03.2023 року, було проведено службове розслідування, щодо нестачі у сумі 4 768 116,60 гривень.

Слід вказати про те, що відповідач не оскаржував, у передбаченому законом порядку, вказані вище висновки службового розслідування/матеріали службового розслідування, які були здійсненні відносно нього щодо заподіяння вказаної вище матеріальної шкоди.

Відзиву, доказів на спростування наведеного вище, до суду відповідач не надав.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено заподіянням позивачеві матеріальної шкоди.

Згідно листа в/ч НОМЕР_1 від 01.02.2023 року за №319, звернутого до СБУ України на їх лист від 27.01.2023 року № 17/5/1 - 311 надано відомості матеріальних засобів (майна), яке було отримано добровольчим підрозділом СБ "Слобожанщина" у військовій частині НОМЕР_1 з лютого 2022 теперішній час.

Так, встановлено, що від військової частини НОМЕР_1 , СБ "Слобожанщина" отримували пально-мастильні матеріали.

Зокрема, пальне видавалось ДП СБ "Слобожанщина" через службу пального та мастильних матеріалів відділення матеріально - технічного забезпечення: 27.06.2022 на підставі довіреності від 06.2022 № 2; 23.07.2022 на підставі довіреності від 07.2022 № 4; 23.08.2022року на підставі довіреності від 07.2022 № 5; 24.09.2022 на підставі довіреності від 07.2022 року № 8; 14.10.2022 року на підставі довіреності від 10.2022 року № 6.

ДП СБ "Слобожанщина" у військовій частині НОМЕР_1 , через склад пального та мастильних матеріалів, на підставі довіреності від 08.06.2022 року № 2 отримувалось пальне за накладною від 10.06.2022 року № 269.

Військовою частиною НОМЕР_1 вказаному підрозділу було видано пального на загальну суму 4 056 136,88 гривень.

Пальне отримував начальник складу ПММ ДП СБ "Слобожанщина".

Інформації, що може бути використана під час розслідування скоєння можливого злочину представниками ДП СБ "Слобожанщина" у військової частини НОМЕР_1 не має.

Службові розслідування (внутрішні перевірки) щодо обставин внесення державі збитків, внаслідок отримання ДП СБ "Слобожанщина" у в/ч НОМЕР_1 пального не проводились, оскільки наразі відсутні дані щодо протиправності вказаної видачі матеріальних ресурсів.

Згідно долучених до матеріалів справи доказів, відповідач був вже звільнений з лав Збройних Сил України до моменту встановлення неправомірних дій, проведення службового розслідування та визначення його результатів.

Згідно матеріалів справи на відповідача, під час здійснення ним свої посадових обов`язків, було покладено неповну матеріальну відповідальності за збереження паливно-мастильних матеріалів у відповідний період, відповідним наказом в/ч НОМЕР_1 , з яким відповідач був ознайомлений під особистий підпис.

Такий наказ відповідачем у передбаченому законом порядку не оскаржувався та є чинним.

Слід вказати, що відповідачем під час розгляду цієї справи, відзив/пояснення/докази на спростування доводів позивача до суду надано не було.

03.01.2023 року позивач звернувся до СБУ України в Харківській області з відповідним листом за №55, щодо підтвердження отримання добровольчим підрозділом СБ "Слобожанщина" у в/ч НОМЕР_1 пального на підставі довіреностей від 06.2022 №2, від 07.2022 №4, від 07.2022 №5, від 07.22 №8, від 10.2022 №6 на загальну суму 4 004 376,43 грн., у якому просив підтвердити отримання добровольчим підрозділом СБ «Слобожанщина» у військовій частині НОМЕР_1 пального за відповідними дорученнями на загальну суму 4 004 376,43 грн. та надати інформацію з таких питань:

- Чи функціонує наразі добровольчий підрозділ СБ "Слобожанщина"?

- Якщо так, хто є командиром (начальником) даного підрозділу? При цьому, просили вказати посаду, прізвище, ім`я, по-батькові цієї особи та номер телефону для зв`язку.

- У разі розформування добровольчого підрозділу СБ "Слобожанщина" повідомити хто є його правонаступником? При цьому, надати дані командира (начальника) цього підрозділу.

Листом від 16.01.2023 року позивач просив підтвердити отримання добровольчим підрозділом СБ "Слобожанщина" у в/ч НОМЕР_1 пальне на підставі доручення від 06.2022 №3 за накладною від 10.06.2022 року №269 на загальну суму 517 660,45 гривень.

Відповідно до листів СБУ України в Харківській області на запити позивача від 01.2023 року за №70/3-503, №70/16/536, було повідомлено про те, що в Управління СБУ України в Харківській області відсутні відомості щодо отримання добровольчим підрозділом СБ "Слобожанщина" пального у в/ч НОМЕР_1 .

Згідно листа Управління СБУ України в Харківській області від 14.04.2022 року за №20/33-200 у зв`язку із широкомасштабним вторгненням 24.02.2022 року рф на територію України, з 24.02.2022 року по теперішній час безпосередньо бере участь у виконанні бойових завдань із забезпечення національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф на території м.Харкова, Харківської області добровольчий підрозділ «Слобожанщина» під керівництвом управління Служби безпеки України в Харківській області.

З огляду на викладене, зокрема матеріали службового розслідування, наказ командира військової частини від 31.07.2018 року №505 «Про затвердження функціональних обов`язків та посадових інструкцій військовослужбовців та працівників», яким затверджена функціональні обов`язки та посадова інструкція начальника складу пального і мастильних матеріалів, та долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 38835 гривень.

Слід зазначити, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Суд зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів на спростування наведених вище обставин та висновків.

Також, слід вказати, що відповідач по справі не є суб`єктом владних повноважень та сторони перебували фактично у трудових відносинах.

Так, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи, що під час звернення із цим позовом військовою частиною доведено обґрунтованість цього адміністративного позову, тому наявні підстави для його задоволення у вказаній вище частині.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат.

В силу приписів ч.2 ст.139 КАС України, за відсутності залучення по вказаній справі свідків та проведення експертиз, судові витрати з відповідача, не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 38835 гривень.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 10.10.2024 року.

Суддя В.В. Ільков