Справа № 600/4602/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4602/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

У С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити дію містобудівних умов та обмежень №A309920449№06-2024 від 14.03.2024р. (Реєстраційний номер в ЄДЕССБ - MU01:3623-0023-2669-7667) до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- зупинити дію повідомлення про початок виконання будівельних робіт на нове будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 від 28.08.2024 року за №ІУ41 до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;

- заборонити здійснювати будь-яким особам підготовчі чи будівельні роботи на земельних ділянках площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3796 та площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3770 до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Подану заяву обґрунтовано тим, що Великокучурівська сільська рада у березні 2024 року видала ОК «ЖБК «Престижний дім-3» містобудівні умови на будівництво багатоквартирного будинку по вул. Чорновола в с. Годилів Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на земельних ділянках площею 0,0795 та з кадастровим номером :03:001:3796 та площею 0,0795 га з кадастровим номером :03:001:3770, де вже відбулося будівництво. Водночас видані містобудівні умови не відповідають генеральному плану с. Годилів, оскільки в межах вулиці Чорновола у с. Годилів передбачено лише садибну забудову. На переконання заявника, звернення ОК «ЖБК «Престижний дім-3» за видачею містобудівних умов свідчить про спроби легалізації об`єкта самочинного будівництва шляхом отримання містобудівних умов та подальшої реєстрації дозвільних документів декларативного типу (повідомлення про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації), тобто шляхом введення уповноваженого органу в оману та з метою уникнення державно-будівельного контролю.

Заявник вказав, що з метою припинення незаконного будівництва він має намір подати позовну заяву про скасування містобудівних умов та обмежень, припинення права на виконання будівельних робіт і скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Разом з цим невжиття заходів забезпечення позову, на думку заявника, може призвести до завершення легалізації самочинного будівництва шляхом введення будинку в експлуатацію в декларативний спосіб (шляхом подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації), що означатиме легалізацію самочинного будівництва та наявність можливості для реєстрації майнових прав на об`єкт нерухомості та подальший продаж квартир у самочинно збудованому будинку третім особам добросовісним набувачам, чиї права в апріорі будуть порушені і що загалом істотно ускладнить виконання рішення суду. Заявник вважає, що застосування заходів забезпечення позову спрямоване на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі, адже предметом спору є скасування документів, які надають ОК «ЖБК «Престижний дім-3» право не тільки на виконання будівельних робіт, але й подальшу можливість легалізувати об`єкт самочинного будівництва.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову та перевіривши додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (статті 150-158).

Зміст і форма заяви про забезпечення позову встановленні статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти.

Частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Разом з цим, з доданих до матеріалів заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову вбачається, що заявником усупереч частині четвертій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України не додано до вказаної заяви документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас заявником долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Міністерством у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України 28 лютого 2020 року.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову вбачається, що заявник, посилаючись на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що він звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, оскільки він має статус учасника бойових дій.

У зв`язку із цим суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Конструкція пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору.

Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Частиною другою статті 4 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені статтею 12 Закону №3551-XII.

Частиною другою статті 22 Закону №3551-XII передбачено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування вказаних норм матеріального права, що відображено у постанові від 25 березня 2020 року у справі №805/3982/17, яку суд враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, вказаний підхід щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, ухвалі Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 та ін.

Суд зауважує, що серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначеного статтею 12 Закону №3551-XII, немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову, спірні відносини не пов`язані з порушенням прав заявника на соціальний захист саме як учасника бойових дій. Зміст заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову та заявлені у ній вимоги не пов`язані з наявністю у ОСОБА_1 вказаного статусу. А тому, судовий збір за звернення до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову має бути сплачений на загальних підставах.

Крім цього, аналогічний підхід стосовно вирішення питання про наявність правових підстав для звільнення позивача, який має статус учасника бойових дій, від сплати судового збору за подання до суду позову, предмет спору якого не пов`язаний із соціальним захистом позивача як учасника бойових дій, також застосовано і Сьомим апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 13 жовтня 2021 року по справі №600/4245/21-а.

Таким чином, суд зазначає, що заявником усупереч частині четвертій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України не додано до заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання вказаної заяви, а копія посвідчення учасника бойових дій не є належним доказом того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду вказаної заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову.

За таких обставин, на переконання суду, заявником подано до суду заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову з порушенням вимог, встановлених частиною другою та четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову без розгляду на підставі частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 152, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк