Справа № 200/1512/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення

14 жовтня 2024 року Справа №200/1512/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 20.03.2017 по 03.04.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 20.03.2017 по 03.04.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Судове рішення набрало законної сили 09.07.2024.

06.08.2024 видано виконавчий лист у справі, щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 20.03.2017 по 03.04.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В подальшому, представником позивача до суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі. В обґрунтування заяви вказано, що 09.07.2024 представником позивача подано на електронну пошту військової частини подано адвокатський запит № 121 від 09.07.2024 з проханням надати інформацію щодо розрахунків сум, які мають бути виплачені на виконання рішення суду. 16.07.2024 листом № 40/35/13-3799/А3 військова частина сповістила, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 по справі №200/1512/24 до військової частини не надходило, а тому надати розрахунки нема можливості. 17.08.2024 представником позивача подано заяву про добровільне виконання рішення суду з додатками копією рішення суду з відміткою про набрання законної сили та копією виконавчого листа по даній справі. 19.08.2024 представником позивача подано адвокатський запит №149 від 19.08.2024 з проханням надати інформацію щодо розрахунків сум, які мають бути виплачені на виконання рішення суду. 17.09.2024 з огляду на відсутність відповіді на запит було подано скаргу до Головного управління Національної гвардії України.

Представник позивача зазначає, що станом на 04.10.2024 судове рішення не виконано, вважає, що відповідач фактично ухиляється від його виконання, не надає інформації щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 20.03.2017 по 03.04.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Норми статей 244 - 246 КАС України не передбачають права суду встановлювати судовий контроль при ухваленні рішення, тому питання встановлення судового контролю необхідно вирішувати саме на стадії виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З системи "ДСС" вбачається, що Донецьким окружним адміністративним судом 06.08.2024 видано виконавчий лист у справі № 200/1512/24 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 20.03.2017 по 03.04.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Проте, представник позивача не надав доказів пред`явлення вказаного виконавчого листа до органу, який здійснює примусове виконання рішень.

Тобто, стадія примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/1512/24 ще не завершена.

Більше того, суд зауважує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на наведене, з урахуванням відсутності доказів здійснення дій державним виконавцем, що спрямовані на виконання рішення суду, заява в порядку ст. 382 КАС України визнається передчасною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.

Повний текст ухвали складений 14 жовтня 2024 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.В. Шинкарьова