Справа № 154/2101/24
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову старшого лейтенанта поліції Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 серії ЕГА №1195053 від 02.10.2023 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕГА №1195053 від 02.10.2023 її притягнуто до адміністративної відповідальності ст.183 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн, за те, що 02.10.2023 року о 03 год 55 хв вона здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на лінію 102 та повідомивши про порушення, що не відповідало дійсності.

Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення є незаконною оскільки вона являється інвалідом ІІ групи з дитинства (діагноз шизофренія), захворювання має стадію загострення під час якого вона не усвідомлює значення своїх дій, і саме в період коли складалась постанова, вона мала таке загострення і проходила лікування, про існування постанови їй стало відомо після того, як державний виконавець заблокував її картку. Вказану постанову вона отримала 04.06.2024 року.

14.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що неосудність є юридичною категорією, а тому визнання особи неосудною належить виключно до компетенції суду. Встановлення і засвідчення стану неосудності вимагає проведення комплексної медико-соціальної експертизи спеціалізованими уповноваженими на те установами відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу». КУпАП не містить норми чи інструкції проведення будь-якого виду комісії, котра могла б встановити стан неосудності особи в адміністративному правопорушенні. Тобто стверджувати, що позивачка перебувала в стані неосудності станом на 02.10.2023 року немає законних підстав. Крім того, відповідно до ч.1 ст.291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, тобто через 10 днів. Згідно чинного законодавства постанова ЕГА №1195053 від 02.10.2023 набрала законної сили 12.10.2023 року та в порядку ст.307, 308 КУпАП була направлена 05.12.2023 року до місцевого відділу ВДВС за місцем проживання ОСОБА_1 , отже строк на оскарження давно спливу. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА №1195053 від 02.10.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400грн. за те що вона 02.10.2023 о 03 год 55 хв здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на лінію 102 та повідомивши про порушення, що не відповідало дійсності.

Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА №746772 від 27.06.2017, виданою довічно, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має другу групу інвалідності з дитинства, протипоказана робота з психоемоційним навантаженням.

Дані відомості підтверджені посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.05.2024.

За відомостями «Володимирське територіальне медичне об,єднання» від 27.06.2024 за №1355/10-2.24, ОСОБА_1 в період з 12.09.2023 по 15.09.2023 та з 05.10.2023 по 26.10.2023 перебувала на лікуванні в КП «Володимирське ТМО» у психіатричному відділенні з діагнозом «шизофренія».

Стаття 17 КУпАП наголошує на тому, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За вимогами статті 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Разом з тим, стаття 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу» вказує на те, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Аналізуючи наведені норми закону, треба зробити висновок, що особа не може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки в тому випадку, якщо буде доведено, що вона діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. При цьому наявність такого розладу має бути встановлена на підставах і порядку встановлених законом. Зокрема експертизою психічного стану особи (медико-соціальна експертиза втрати працездатності, військово-лікарська та інші).

Згідно ст.21 ЗУ «Про психіатричну допомогу» Судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

На дану обставину посилався і відповідач у своєму відзиві до позовної заяви.

Разом з тим, стороною позивача клопотань щодо призначення та проведення відносно позивачки судово-психіатричної експертизи не надходило.

В свою чергу КУпАП не містить норми чи інструкції проведення будь-якого виду комісії, котра могла б встановити стан неосудності особи в адміністративному правопорушенні. Тобто стверджувати, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в стані неосудності станом на 02.10.2023 року немає законних підстав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позиції сторони позивачки, а як наслідок відмовляє у задоволенні вимог щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо строку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема постанови про адміністративне правопорушення, на думку суду він відповідає вимогам ч.2 ст.286 КАС та не є порушеним.

Керуючись ст.ст.9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕГА №1195053 від 02.10.2023 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення у справі подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: вул.Винниченка, 11, місто Луцьк Волинської області, індекс 43025, код ЄДРПОУ ;

Суддя Тетяна Пустовойт