Справа № 554/6562/24
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.10.2024Справа № 554/6562/24
Провадження № 2-а/554/102/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Лазоренко В.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначав, що 17.06.2024 року о 13 год. 33 хв. інспектор 1 взводу 4 роти УПП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 винесла відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2412874 про те, що 17.06.2024 року о 12 год. 59 хв. у с. Лелюхівка дорога М-22 Полтава-Олександрія 30км, керуючи автомобілем LEXUS GX480, д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті рухався зі швидкістю 88 км/год. чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 38 км/год., швидкість вимірювалася приладом Трукам ТС008455.Б/к476214, чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваною постановою позивач категорично не згодний, так як порушено порядок розгляду справи, не надано докази винуватості та порушено його права, а оскаржувана постанова є передчасною, незаконною та підлягає скасуванню.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2412874 вбачається, що у населеному пункті він порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України на 38 км/год., швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС008455. При цьому, вимірювання перевищення встановленого обмеження швидкості руху здійснювалося приладом Трукам, який не був встановлений стаціонарно.

Будь-яких доказів, які б указували на факт допущення позивачем порушень п. 12.4 ПДР України матеріали справи не містять. А саме зазначення застосування приладу TrueCam не може підміняти собою доказів вчинення мною адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на підставі яких було прийнято рішення притягнення мене до адміністративної відповідальності. Оскаржувана постанова серії ЕНА № 2412874 як результат розгляду справи не містить жодних доказів, які б свідчили про виконання Інспектором положень ст. 268 КУПАП, інспектором не вжито жодних дій щодо надання мені можливості реалізувати своє право на ознайомлення з доказами, які б свідчили про мою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Такими діями інспектор порушив права позивача як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що він просив Інспектора забезпечити йому його право на адвоката, яке було проігноровано. Свої заперечення позивач виклав на окремому аркуші, а у постанові зазначив, що порушено право на захист.

Крім того, 17.06.2024 р. він просив Інспектора перенести розгляд справи на іншу дату і надати йому правову допомогу при розгляді справи та достовірні докази порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Однак, докази порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України Інспектором надані не були, як і не було надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката та проігноровано клопотання.

Окремо позивач наголошує, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України Інспектор повинен був надати і зазначити докази, а саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення мною такого правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, позивач просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2412874 від 17.06.2024 року про накладення на мене адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 340,00 гривень - визнати незаконною та скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідачів Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Полтавській області ДПП про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, представник відповідачів направив до суду відзив, у якому зазначив про необґрунтованість позову, з огляду на наступне.

Так, представник відповідача зазначив, що пояснення позивача, зокрема, щодо неправомірного здійснення поліцейськими вимірювання швидкості руху транспортного засобу, тримаючи прилад TruCam в руках, не заслуговують на увагу, факту вчиненого правопорушення не спростовують, свідчать про хибне тлумачення позивачем норм законодавства. Вказував, що порушення позивачем п. 12.4 ПДР України зафіксовано на прилад TRUCAM ТС 008455, у ручному режимі, правомірність використання таким чином якого передбачена п. 2 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» в частині права поліції «монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку» в той же час зазначена норма не вказує на спосіб розміщення техніки (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі та ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу TRUCAM в процесі його використання (постанова ДААС від 15.12.2021 по справі 524/10518/21). ДП «Укрметртестстандарт» в листі № 22-38/42 від 03.09.2021 року роз`яснює, що лазерний вимірювач TruCAM II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (Т3), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Вимірювач TruCAM II відноситься до ручних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації згідно ДСТУ 8809:2018. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі (копію листа додано до відзиву на адміністративний позов).

Представник відповідачів також зазначає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, станом на день розгляду справи в суді видалено у відповідності до розділу VIII пункту 3 підпункту 1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, відповідно до якої строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських становить 30 діб.

Поряд з цим, представник відповідачів просить суд прийняти до уваги, що відсутність відеозапису з портативного відеореєстратора не може свідчити про відсутність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, просить у позові відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Позивачем ОСОБА_1 оспорювалось правильність вимірювання швидкості, а також порядок розгляду справи не роз`яснення інспектором ст.268 КУпАП, не надання можливості скористатися правовою допомогою, не перенесення розгляду справи на іншу дату за його клопотанням та не зазначення в Постанові інших доказів окрім приладу Трукам ТС008455.Б/к476214.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що зазначені в Постанові серії ЕНА №2412874 від 17.06.2024 року, що 17.06.2024 року о 12 год. 59 хв. у с. Лелюхівка дорога М-22 Полтава-Олександрія 30км, ОСОБА_1 керуючи автомобілем LEXUS GX480, д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті рухався зі швидкістю 88 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 38 км/год., швидкість вимірювалася приладом Трукам ТС008455.Б/к476214 - відповідають дійсності.

До таких висновків суд дійшов на підставі роз`яснень викладених в Листі ДП «Укрметртестстандарт» за №22-38/42 від 03.09.2021 року, де вказано, що лазерний вимірювач TruCAM II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (Т3), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Вимірювач TruCAM II відноситься до ручних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації згідно ДСТУ 8809:2018. Алгоритм оброблення вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки як в ручному так і в автоматичному режимах - +- 2 км/год. в діапазоні до 100 км/год., та +-2 % в діапазоні понад 100 км/год до 320 км/год.

Крім того, використання приладу TRUCAM ТС 008455 у ручному режимі не суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

В п. 12.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно, порушення п. 12.4 ПДР становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Стовно дотримання інспектором норм статей 268, 280 КУпАП України при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до наступних висновків.

В статті 268 КУпАП закріплені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, обґрунтовуючи порушення процедури складання оскаржуваної постанови зазначає про незабезпечення йому права на адвоката, а також про ігнорування Інспектором клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Суд вважає, що ствердження позивача ОСОБА_1 про зазначені обставини не спростоване відповідачем, оскільки представник відповідача зазначив в відзиві про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, станом на день розгляду справи в суді видалено у відповідності до розділу VIII пункту 3 підпункту 1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року за № 1026, відповідно до якої строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських становить 30 діб.

Суд не приймає зазначені доводи до уваги, оскільки, відповідачі, відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Суд, отримавши позовну заяву, виніс Ухвалу про відкриття провадження по справі 26.06.2024 року, яку вніс в Єдиний Державний Реєстр Судових Рішень, відповідно, і Департамент патрульної поліції і Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, є користувачами ЄСІТС, тому отримали Ухвалу суду, однак, з їх слів, знищили докази - відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, не зберігши їх навіть в передбачений законодавством строк - 30 діб, оскільки Постанова була складена 17.06.2024 року.

Відповідно, доводи позивача про порушення інспектором статей 268, 280 КУпАП України суд вважає не спростованими.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що Постанова серії ЕНА № 2412874 від 17.06.2024, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України винесена незаконно та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю на підставі ст. 247 КУпАП, відповідно, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі а також те, що позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, відповідно до ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь держави компенсовану суму судового збору в розмірі 1 211,20 гривень.

На підставі ст.ст.1, 7, 247, 268, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову інспектора 1 взводу 4 роти УПП БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старший лейтенант поліції Шкіль Аріни Олександрівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №2412874 від 17.06.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь держави суму судового збору у розмірі 1 211,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 164.

Суддя: Е.М. Сініцин.