Справа № 280/3222/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3222/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/3222/24 (головуючий суддя першої інстанції - Бойченко Ю.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.04.2024 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Запорізькій області щодо не видалення з інтегрованої картки платника податків дані про наявність у нього заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 35588,74 грн.;

- зобов`язати відповідача видалити з інтегрованої картки платника податків дані про наявність у нього заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35588,74 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що в інтегрованій картці платника податків обліковується заборгованість з єдиного соціального внеску у сумі 35588,74 грн.. Разом із тим, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 у справі №280/8467/20, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року №Ф-5235-50, складену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області. Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не видалення з інтегрованої картки платника податків даних про наявність заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо не виключення з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 даних про наявність заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35 588 гривень 74 коп..

Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити коригування даних в інтегрованій картці ОСОБА_1 за платежем «Єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. осіб, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність» шляхом виключення суми у розмірі 35588 гривень 74 коп..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам контролюючого органу та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що згідно інтегрованої картки платника податків за позивачем обліковується заборгованість по єдиному внеску у сумі 35588,74 грн.. Позивача не знято з обліку, як фізичну особу-підприємця, а робота за трудовим договором на підприємстві не виключає можливості здійснення особою підприємницької діяльності. Вказує, що контролюючим органом не допущено протиправної бездіяльності, а позовні вимоги є безпідставними.

Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року у справі № 280/8467/20 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року №Ф-5235-50, складену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане судове рішення набрало законної сили 13.04.2021 року.

У відповідь на запит позивача контролюючий орган листом від 14.03.2024 року за №10814/6/08-01-13-05-03 повідомив, що рішенням суду від 29.01.2021 року по справі №280/8467/20 не зобов`язано ГУ ДПС у Запорізькій області привести у відповідність ІКП ОСОБА_1 по єдиному внеску шляхом зменшення нарахувань у сумі 35588,74 грн.. Згідно ІКС «Податковий блок» в ІКП ОСОБА_1 обліковується заборгованість у сумі 35588,74 грн., яка виникла за період з 09.02.2018 року по 19.10.2020 року та підлягає сплаті.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не видалення з інтегрованої картки платника податків даних про наявність заборгованості, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі по тексту - Закон №2464, в редакції на час спірних правовідносин).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.2 частини першої статті 1 Закону №2464).

Предметом спору у цій справі є оцінка правомірності дій/бездіяльності податкового органу щодо внесення в інтегровану картку платника податку відомостей про наявність/відсутність заборгованості по сплаті єдиного внеску.

Згідно із пунктом 2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5 (далі по тексту - Порядок №5), інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю.

Положеннями пункту 1 розділу ІІ Порядку №5 визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відомості, внесені податковим органом до баз даних, є податковою інформацією, що повинна відповідати принципу достовірності та відображати дійсний стан розрахунків платника з бюджетом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.12.2023 року у справі №813/2689/17.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року у справі №280/8467/20 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09 листопада 2020 року №Ф-5235-50, складену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Вказаним рішенням встановлено, що 09.11.2020 року ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5235-50, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 станом на 31.10.2020 року складає 35588,74 грн..

Вказана вимога сформована на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу щодо заборгованості зі сплати поточних нарахувань єдиного соціального внеску за період з 09.02.2018 року по 19.10.2020року .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року у справі №280/8467/20 повернуто скаржникові.

Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2021 року по справі №280/8467/20 набрало законної сили 13.04.2021 року.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки в інтегрованій картці платника податків відображено стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами та беручи до уваги, що судовим рішенням встановлено відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску як у фізичної особи-підприємця у період з 2017 року по ІІІ квартал 2020 року, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не видалення з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), дані про наявність заборгованості (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 35588,74 грн..

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/3222/24 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №280/3222/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко