Справа № 460/21905/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2024 року м. Рівне №460/21905/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно за безпосередню участь в бойових діях за жовтень-листопад 2022 року, а саме 82042,65 грн та зобов`язання нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з березня 2022 року по січень 2023 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , де йому нараховувалося грошове забезпечення у відповідний період. Повідомлено, що в жовтні та листопаді 2022 року брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, виконання бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення у складі військової частини НОМЕР_1 безпосередньо в районі ведення бойових дій, однак додаткова винагорода за цей період передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", виплачена позивачу не в повному розмірі. Вважає, що у відповідача були всі правові підстави для нарахування йому додаткової винагороди за цей період в сумі 100000 грн, однак останнім вчинено протиправну бездіяльність, а тому просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою у відповідача витребувано та зобов`язано надати суду у 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали: 1) усі докази, на підставі яких вчинено оскаржувані дії; 2) інформацію та її документальне підтвердження про участь позивача у бойових діях з 06.03.2022 по 25.01.2023, зокрема, бойові накази (розпорядження); журнали бойових дій або журнали ведення оперативної обстановки, бойові донесення, постові відомості; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь в бойових (спеціальних) завдань та відповідні довідки командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 рішення №248/1298 за цей період.

Ухвалою суду від 06.11.2023 у відповідача повторно витребувано зазначені вище докази.

10.11.2023 разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду накази про виплату винагороди особовому складу військової частини НОМЕР_1 .

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що дійсно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, проте, виплата такої винагороди здійснюється на підставі наказу командира про виплати додаткових винагород за відповідні місяці, у яких відображена кількість днів участі в бойових діях. Водночас, позивачем не оскаржується бездіяльність керівництва щодо не включення його до наказу про виплату додаткової винагороди у спірні періоди, а інших доказів участі у бойових діях ним не надано. За таких обставин, вважає, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 01.02.2023 №22/24 та не заперечується сторонами.

Водночас, в період з 06.03.2022 по 25.01.2023 ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , де був зарахований до списків особового складу частини та всі інші види забезпечення, що підтверджується наказом командира військової частин НОМЕР_1 (по частині) від 06.03.2022 №2 та довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2023 №823/04.

За змістом довідки від 28.12.2022 №941 лейтенант ОСОБА_1 перебуває на службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 06 березня 2022 року згідно з Указом Президента про загальну мобілізації №69/2022 від 24.02.2022 та з 23 березня 2022 року по теперішній час приймає безпосередню участь у бойових діях на території Донецької області.

В січні 2023 року позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_3 з заявою щодо виплати додаткової винагороди не в повному обсязі за жовтень-листопад 2022 року.

Листом від 30.01.2023 у відповідь на вказане звернення Військова частина НОМЕР_3 повідомила про те, що виплата додаткової винагороди здійснювалась відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 за жовтень від 11.11.2022 №479 (участь у бойових діях з 01.10.2022 по 10.10.2022), за листопад від 05.12.2022 №889 (участь в бойових діях з 01.11.2022 по 15.11.2022), а тому для з`ясування причин такої виплати запропоновано звернутися до командування цієї військової частини.

У зв`язку з цим, адвокат позивача подав до Військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит від 04.04.2023 №04/04-01 щодо підстав та причин не включення відомостей про участь ОСОБА_1 у бойових діях у наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 №479 за період з 10.10.2022 по 31.10.2022 та у наказ від 05.12.2022 №889 за період з 16.11.2022 по 30.11.2022.

Листом від 25.04.2023 №790/04 Військова частина НОМЕР_1 у відповідь на запит повідомила, що колишній військовослужбовець старший лейтенант ОСОБА_1 включався відповідно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Водночас, зазначено, що інформація, щодо пункту перебування колишнього військовослужбовця старшого лейтенанта ОСОБА_1 чи входив пункт перебування останнього до першого ешелону оборони на лінії бойового зіткнення, до району в якому здійснювались заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підпадає під дію «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПСІ - 2023)», затвердженому наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 30.01.2023 №12.

11.11.2022 Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №479 «Про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_1 ».

Даним наказом визначено виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 додаткову винагороду за жовтень 2022 року в розмірі 30000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби за період вказаний в додатку №1; за період безпосередньої участі в бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах введення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), згідно Бойового Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022, додаткову винагороду за жовтень 2022 року в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах згідно додатку №2.

Зокрема, відповідно до Додатку №2 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 №479, ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01.10.2022 по 10.10.2022 (а.с.37, 39), а згідно з додатком №1 - в розмірі 30000 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби за період з 11.10.2022 по 31.10.2022 (а.с.38).

22.12.2022 Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №1059 «Про виплату винагороди особовому складу військової частини НОМЕР_1 ».

Цим наказом визначено виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 згідно додатку №1 за період безпосередньої участі в бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах введення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), згідно Бойового Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022, додаткову винагороду за листопад 2022 року в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах; виплатити особовому складу Військової частини НОМЕР_1 згідно додатку №2 за період лікування (реабілітації) після отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва) у листопаді 2022 року додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до Додатку №1 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2022 №1059, ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах за період з 01.11.2022 по 15.11.2022 (а.с.36).

Відповідно до довідки про доходи від 26.02.2023 №568/02, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу нараховано заробітну плату, зокрема, за жовтень 2022 року в сумі 20085,20 грн, інші нарахування в сумі 52580,64 грн; за листопад 2022 року - в сумі 20228,20 грн., інші нарахування в сумі 65376,71 грн (ав.с.11).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати у належному розмірі додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно за безпосередню участь в бойових діях за період жовтень-листопад 2022 року, передбаченої п.1 Постанови №168, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в п.1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У п.5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

У абз.3, 4 п.3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п.4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) слід обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до п.5 Окремого доручення виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

В даному випадку, протиправну бездіяльність відповідача у спірних відносинах позивач фактично пов`язує з невиплатою йому додаткової винагороди до грошового забезпечення, передбаченої Постановою №168, за жовтень і листопад 2022 року у розмірі 100000 грн. за кожен місяць.

Зміст наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2022 №1059 та від 11.11.2022 №479 «Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 » та додатків №1, №2 до них, свідчить, що виплата винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 , здійснювалася на підставі Бойового Розпорядження Головнокомандувача ЗСУ №1187/ПУ від 23.03.2022, в розрахунку за місяць пропорційно часу проходження служби та участі в таких діях та заходах.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2023 №508/02 про доходи ОСОБА_1 у жовтні 2022 року йому була нарахована заробітна плата у сумі 20085,20 грн., інші нарахування 52580,64 грн, у листопаді 2022 року нарахована заробітна плата у сумі 20228,20 грн., інші нарахування 65376,71 грн.

Таким чином, додаткова винагорода за жовтень-листопад 2022 року в сумі 100000 грн. виплачувалась старшому лейтенанту ОСОБА_1 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме: з 01.10.2022 по 10.10.2022, з 01.11.022 по 15.11.2022, що передбачено п.1 Постанови №168.

При цьому, суд наголошує, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2022 №1059 та від 11.11.2022 №479 «Про виплату винагороди особовому складу Військової частини НОМЕР_1 », на підставі яких здійснювалися виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, в тому числі позивачу, чинні та не скасовані. При розгляді цієї справи суд не надає оцінку вказаним наказам командира ВЧ НОМЕР_1 , позаяк такі не є предметом розгляду в цій справі.

Відтак правові підстави стверджувати про допущену відповідачем протиправну бездіяльність в питанні виплати позивачу грошового забезпечення відповідно до Постанови №168 за листопад і жовтень 2022 року в суду відсутні.

Водночас, довідка Військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2022 №941, на яку покликається позивач, за формою не відповідає затвердженій додатком №1 Окремого доручення, а тому не береться судом до уваги як документальне підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у спірний період.

Встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності даються підстави для висновку, що у спірних правовідносинах відповідач, нараховуючи та виплачуючи позивачу додаткову винагороду за жовтень-листопад 2022 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. Жодних доказів протилежного учасниками справи не надано, в матеріалах справи такі відсутні і судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а тому у позові слід відмовити.

Правові підстави для застосування ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 жовтня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя Н.С. Гудима