Справа № 200/4357/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року справа №200/4357/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року (повне судове рішення складено 26 липня 2024 року) у справі № 200/4357/24 (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо ненадання нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковій Ользі повної інформації щодо недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була не отримана ним за своє життя за період з 2017 року по 25 січня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Донецькій області надати нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімакової Ользі довідку про розмір пенсії для включення до складу спадщини після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера за період з 2017 року по 25 січня 2024 року, без обмеження будь-яким строком.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видано відділом Реєстрації актів громадянського стану Калінінського виконкому м. Горлівки Донецької області 15.04.1983р. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Позивач зазначала, що після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії.

В квітні 2024 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття його спадку на підставі чого, нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімакова Ольга направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області запит щодо розміру недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У травні відповідач повідомив нотаріуса, що недоотримана сума пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складає 227 054,59 грн за період 07.05.2021 по 31.01.2024.

Проте позивач вважала, що надана державному нотаріусу інформація стосовно вказаної суми заборгованості по недоотриманої пенсії ОСОБА_2 не відповідає дійсності, так як фактично пенсійний фонд зупинив виплату належної пенсії з 2017 року.

Такі дії відповідача позивач вважала протиправними, оскільки відповідач, на її думку, мав надати довідку про повну суму недоотриманої пенсії за період з 2017 року по день смерті ОСОБА_2 , а саме по 25.01.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо ненадання нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімаковій Ользі повної інформації щодо недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була не отримана ним за своє життя за період з 01 квітня 2017 року по 25 січня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області надати нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Сімакової Ользі довідку про розмір пенсії для включення до складу спадщини померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера за період з 01 квітня 2017 року по 25 січня 2024 року без обмеження будь-яким строком.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатом розгляду заяви від 19.03.2024 №2796 та поданих документів прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , оскільки не дотримано вимоги ст.36, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1058-IV) та пунктів 1.5 (спадкоємцем не надана довідка ВПО), 2.22 Порядку 22-1 (відсутній факт сумісного проживання). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю).

При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину.

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) згідно паспортного документу зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Слов`янськ (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщена особа, та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-IV. Виплата пенсії проведена по 31.03.2017.

З 01.04.2017 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_2 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не звертався.

Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2024 у зв`язку зі смертю пенсіонера 25.01.2024.

Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори (далі-Нотаріус) Сімакової Ольги Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та у травні 2024 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 227054,59 грн за період з 07.05.2021 по 31.01.2024.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 19.03.2024 року із заявою №2796 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 .

За паспортним документом ОСОБА_1 має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 .

Довідка внутрішньо переміщеної особи до Головного управління не надавалась. За результатом розгляду наданих документів було винесено рішення від 25.03.2024 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії згідно заяви № 2796 від 19.03.2024 оскільки спадкоємцем не надана довідка ВПО та відсутній факт сумісного проживання з померлим на день його смерті.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Горлівка Донецької обалсті.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 15 квітня 1983 року, виданого Відділом РАЦС Калінінського виконкому м. Горлівка Донецької області, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_8 від 09 серпня 2003 року, виданого Горлівським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції, ОСОБА_3 09 серпня 2003 року уклала шлюб з ОСОБА_4 та взяла прізвище Хмельницька-Долгова.

08 травня 2024 року державний нотаріус Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори звернувся до відповідача із запитом № 218/02-14 щодо наявності недоотриманої пенсії на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) із повідомленням суми.

14 травня 2024 року відповідач листом № 0500-0205-8/48061 повідомив Сьому Харківську міську державну нотаріальну контору, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 07.05.2021 по 31.01.2024 складає 227 054,59 грн.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обставини справи щодо обмеження періоду нарахування недоотриманої пенсії померлого батька позивача трирічним терміном та зазначення вказаної інформації у відповіді на запит державного нотаріуса, визнаються відповідачем і підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 52 Закону № 1058-ІV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Наведена норма закону кореспондує статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв!язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (з дня відкриття спадщини - стаття 1220 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи вказані приписи законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми частини третьої статті 52 Закону № 1058-ІV та статті 1227 ЦК України узгоджуються із приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Слід звернути увагу, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-ІV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Норми частини першої статті 46 Закону № 1058-ІV, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Така позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень незалежно від наявності або відсутності вини будь-якої із сторін спірних правовідносин щодо неотримання пенсійних виплат пенсіонером.

Ураховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahalv. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту та відновлення його прав.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі № 200/4357/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 10 жовтня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук