Справа № 640/25728/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Колеснікова І.С.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Справа № 640/25728/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - Відповідач) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, оформлене листом № 2600-0213-8-108715 від 05.07.2021 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посадах архіваріуса Дніпровського районного суду м. Києва з 26.02.1985 року по 25.08.1987 року, секретаря суду Дніпровського районного суду м. Києва з 25.08.1987 року по 01.04.1988 року, секретаря суду Ватутінського районного суду м. Києва з 01.04.1988 року по 11,11.1988 року, секретаря судових засідань Ватутінського районного суду м. Києва з 11.11.1988 року по 21.10.1992 рік, друкарки Старокиївської районної прокуратури м. Києва з 26.10.1992 року по 28.09.2001 року, друкарки Печорської прокуратури з 02.10.2001 року по 25.10.2004 рік. До стажу необхідного для призначення пенсії за вислугу років, згідно з ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII, призначити та виплачувати пенсію за вислугу років, згідно з ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VI1, у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.06.2021 р.

В обґрунтування своїх вимог Позивачка зазначила, що Відповідачем протиправно не враховано періоди її роботи на посадах архіваріуса суду, секретаря суду, секретаря судового засідання, друкарки Старокиївської районної прокуратури м. Києва та друкарки Печерської прокуратури.

При цьому ОСОБА_1 зазначила, що умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, часу роботи на посадах державних службовців, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти. Окрім того, Позивачка стверджує, що вимога стосовно обов?язковості вищої освіти на час її роботи з 26.02.1985 по 21.10.1992 та з 26.10.1992 року по 12.07.2001 року на неї не поширювалася.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що необхідною умовою для призначення пенсії за вислуги років є наявність на день звернення необхідного стажу роботи, що зараховується до вислуги років у розмірі 25 років, з якого обов`язкова наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

При цьому суд зазначив, що час роботи на посадах державних службовців, які займають особи без вищої юридичної освіти, не може бути зарахованим до вказаної вислуги років.

Також суд наголосив, що зарахування державної служби до стажу роботи не є тотожним поняттю та статусу прокурора відповідно до закону України «Про прокуратуру».

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити в нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянтка зазначає, час роботи з 26.10.1992 року по день подання до пенсійного органу заяви про призначення пенсії за вислугою років зараховується до стажу державної служби і є спеціальним стажем роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, ОСОБА_1 наполягає на тому, що, станом на час звернення за призначенням пенсії, її стаж роботи в органах прокуратури становить 28 років 07 місяців 07 днів та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону Nє1697-VII.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 та 03.09.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює в органах прокуратури починаючи з 1992 року на різних посадах. З 02.02.2021 отримує пенсію по інвалідності.

Як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_1 /т.1 а.с.24-25/, ОСОБА_1 працювала на наступних посадах:

- архіваріуса Дніпровського районного суду м. Києва з 26.02.1985 по 25.08.1987;

- секретаря суду Дніпровського районного суду м. Києва з 25.08.1987 по 01.04.1988;

- секретаря суду Ватутінського районного суду м. Києва з 01.04.1988 року по 11.11.1988;

- секретаря судових засідань Ватутінського районного суду м. Києва з 11.11.1988 по 21.10.1992;

- друкарка Старокиївської районної прокуратури м. Києва з 26.10.1992 по 28.09.2001;

- друкарка Печерської прокуратури з 02.10.2001 по 25.10.2004 ;

- інспектор підрозділу з обміну і доставці документів з 25.10.2004 по 25.06.2006;

- помічник прокурора Печерської району м. Києва Прокуратури міста Києва зі стажуванням з 29.05.2006 по 06.09.2006 ;

- помічник прокурора Печерської району м. Києва Прокуратури міста Києва з 06.09.2006 по 02.07.2008;

- помічник Прокурора Печерського району міста Києва з 02.07.2008 по 14.06.2012 ;

- прокурор прокуратури Печерського району м. Києва з 14.06.2012 по 13.04.2013;

- старшого прокурора прокуратури Печерського району м. Києва з 13.04.2013 по 24.07.2015 ;

- прокурором прокуратури Печерського району м. Києва з 24.07.2015 по 15.12.2015;

- прокурор прокуратури Київської місцевої Nє6 з 15.12.2015 по 12.07.2016;

- прокурор прокуратури Київської місцевої Nє6 з 12.07.2016 .

У 2006 році Позивачка закінчила Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста/т.1 а.с.26/.

01.06.2021 Позивачка звернулась з заявою до Головного управління пенсійного фонду у місті Києві щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», додавши до заяви всі необхідні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, яке оформлене листом №2600-0213-8-108715 від 05.07.2021 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі ч.8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» у якому зазначено, що згідно з наданими документами стаж роботи, що дає заявнику право на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» становить 22 роки 06 місяців 14 днів, стаж роботи на прокурорських посадах 15 років: з 29.05.2006 року по 01.06.2021 року, що недостатньо для нарахування пенсії.

9. Позивачка, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 86 Закону №1697-VІІ, який набув чинності 15.07.2015, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно частини 5 статті 86 вказаного Закону, працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року;

56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.

Частинами 6, 8 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що необхідною умовою для призначення пенсії за вислуги років є наявність на день звернення необхідного стажу роботи, що зараховується до вислуги років у розмірі 25 років, з якого обов`язкова наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років, до якого, зокрема, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

12. При цьому норма частини 6 ст. 86 Закону № 1697 дає підстави для висновку, що умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, часу роботи на посадах державних службовців, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти. Тобто, час роботи на посадах державних службовців, які займають особи без вищої юридичної освіти, не може бути зарахованим до вказаної вислуги років.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 464/7474/16-а.

13. Також Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, відповідно до якої до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не може зараховуватися трудова діяльність на посаді державного службовця, кваліфікаційні умови якої (посади) не вимагали від особи, яка її обіймала, вищої юридичної освіти, а особа, яка фактично її обіймала, такої освіти не мала; чи коли через якийсь час на підставі нормативного регулювання такі умови до згаданої посади були запроваджені, а особа, яка продовжувала її обіймати, здобула вищу юридичну освіту; або містить такі умови, але особа, яка обіймала посаду державного службовця, не мала відповідної освіти чи мала спеціальну, гуманітарну чи іншу вищу освіту, але не юридичну, тощо.

14. Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що норми ч. 6 ст. 86 Закону №1697 передбачають зарахування до стажу часу роботи особи на посадах державних службовців саме за наявності у неї вищої юридичної освіти.

15. Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, зарахування державної служби до стажу роботи не є тотожним поняттю зарахування періоду роботи до вислуги років та статусу прокурора відповідно до закону України «Про прокуратуру».

16. Як вбачається з матеріалів справи, Апелянтка 06 лютого 2006 року отримала диплом спеціаліста за спеціальністю "Правознавство", здобула кваліфікацію «юрист» /т.1 а.с.26/.

17. Оскільки ОСОБА_1 працювала на посадах державного службовця, але не мала вищої юридичної освіти, то спірний період не може бути зарахований до вислуги років прокурора. Крім того, посада секретаря-друкарки, друкарки не входить до переліку посад, робота на яких зараховується до вислуги років.

18. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що Відповідач при прийняті рішення діяв у межах своїх повноважень та відповідно до закону, а тому підстави для задоволення позовних вимог у цій справі відсутні.

19. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

20. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

21. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року - без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10.10.2024.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк