Справа № 420/19981/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/19981/23

Перша інстанція суддя Лебедєва Г.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дії, рішення № 07 від 25 січня 2023 року, бездіяльність відповідача, щодо призначення пенсії позивача;

- зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 26 серпня 2020 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25 січня 2023 року № 7 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02 червня 2020 року, яка надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 28 червня 2020 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції обрано неефективний спосіб поновлення порушених прав позивача, оскільки пенсійний орган вже двічі зобов`язували у судовому порядку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 28 червня 2020 року, а тому третє зобов`язання вчинити його аналогічні дії може мати наслідком прийняття аналогічного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, 1941 року народження, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданим 06 вересня 2019 року, органом 2ISR. Адреса проживання позивача: АДРЕСА_1 .

При цьому, 02 червня 2020 року ОСОБА_1 заповнив заяву про призначення/перерахунок пенсії до уповноваженого Управління Пенсійного фонду України, в якій він просив призначити йому пенсію за віком.

Представник позивача за дорученням звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України із заявою про призначення останньому пенсії.

Пенсійним фондом України направлено звернення та копії документів, доданих до звернення, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії уповноваженому управлінню, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, для розгляду по суті.

На вказану заяву, що надійшла Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області 26 серпня 2020 року, у листі від 19 листопада 2020 року № 1500-1503-8/91627 повідомлено представника позивача ОСОБА_2 про те, що додана до заяви довіреності, на якій міститься апостиль з перекладом, не містить перекладу печаток, відбитки яких містяться на довіреності та апостилі, що є підставою для відмови у прийнятті до виконання поданих документів.

Не погоджуючись із отриманою відмовою, позивач через свого представника оскаржив такі дії органу пенсійного фонду в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року, у справі № 420/9000/21, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, викладену в листі від 19 листопада 2020 року №1500-1503-8/91627; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуло по суті заяву та прийняло рішення від 29 жовтня 2021 року № 07, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач через свого представника оскаржив рішення від 29 жовтня 2021 року №07 в судовому порядку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року, у справі № 420/3482/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 серпня 2020 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у цій справі.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року, у справі №420/3482/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02 червня 2020 року, яка надійшла на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 28 червня 2020 року та надані документи: довіреність від 02 червня 2020 року, копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, копію ідентифікаційного коду, копію трудової книжки від 15 серпня 1956 року, довідки про стаж від 31 серпня 2020 року № 10-08-99, від 04 вересня 2020 року № 1567/84-06, від 06 жовтня 2020 року № 392-р/8, довідки про заробітну плату від 20 серпня 2020 року № 189, від 07 вересня 2020 року, № 50, від 06 жовтня 2020 року № 393 та прийняло рішення від 25 січня 2023 року № 07, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Не погоджуючись з правомірністю отриманої відмови, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як належним та єдиним можливим способом поновлення порушених прав позивача у межах спірних правовідносин є зобов`язання пенсійного органу втретє розглянуть заяву позивача, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

При цьому, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Згідно п. 2.23 розділу II Порядку № 22-1, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини між сторонами склались щодо призначення Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області пенсії позивачу на підставі положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 26 серпня 2020 року.

В даному випадку, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року (справа № 420/3482/22) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 26 серпня 2020 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у цій справі.

При цьому, з аналізу висновків суду у цій справі вбачається, що в порушення затвердженого порядку призначення пенсії, на підтвердження досягнення позивачем умов, передбачених ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на розгляд територіальному органу пенсійного фонду надано документи стосовно віку та стажу в копіях, а не оригіналах.

В свою чергу, здійснюючи повторний розгляд заяви позивача та зібраних пенсійним органом документів, останнім прийнято оскаржуване рішення від 25 січня 2023 року про відмову в призначенні пенсії, так як позивач не має достатньої кількості страхового стажу.

В даному випадку, до стажу позивача не враховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці від 15 серпня 1956 року, оскільки вона, всупереч вимогам п. 2.23 розділу II Порядку № 22-1, не надана до пенсійного органу в оригіналі.

Між тим, колегія суддів зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

При цьому, як зазначено в п. 2.23 розділу II Порядку № 22-1, до письмової заяви про призначення пенсії документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Проте, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, з моменту подання у серпні 2020 року заяви про призначення пенсії позивачем не надано до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області оригіналу трудової книжки до огляду.

З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що оригінал трудової книжки надавався для огляду уповноваженим представником до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області 11 вересня 2020 року, так як призначення пенсії здійснювалось Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області та копія пенсійної справи позивача не містить доказів повідомлення (передачі) відповідної інформації від Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області у 2020 році.

В свою чергу, Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області не є стороною у даній справі та правомірність будь-яких його дій чи бездіяльності не може перевірятись у ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що оригінал трудової книжки повторно надавався для огляду уповноваженим представником до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області 27 лютого 2023 року, так як оскаржуване рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області 25 січня 2023 року, тобто до чергового звернення представника позивача до іншого пенсійного органу.

Аналогічним чином, за умови функціонування Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України та Порталу Дія, колегія суддів не приймає посилань позивача на факт направлення заяви про добровільне виконання рішення суду від 17 січня 2023 року, з копією трудової книжки позивача, на загальну електронну пошту Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, так як матеріали судової справи та копії матеріалів пенсійної справи не містять доказів отримання та реєстрації відповідної заяви Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем повторно не виконано усіх умов для призначення пенсії.

Вказаний висновок також відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 26 січня 2023 року (справа № 620/3172/19).

Між тим, колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області наділено не лише повноваженнями на прийняття рішень про відмову в призначення пенсії, але й має обов`язок повідомляти заявника про необхідність дооформлення документів або їх неповноту.

Про вказаний обов`язок зазначалось в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року (справа № 420/3482/22), а як наслідок такий висновок суду в обов`язковому порядку мав бути врахованим під час прийняття оскаржуваного рішення.

В свою чергу, будь-яких доказів виконання зазначеного обов`язку копія пенсійної справи позивача не містить, що свідчить про чергове та свавільне порушення прав позивача, яке триває з 26 серпня 2020 року.

Проте, з урахуванням неодноразового роз`яснення позивачу його обов`язку щодо пред`явлення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області документів про його страховий стаж в оригіналах та встановлений факт невиконання відповідного обов`язку позивачем, колегія суддів не може, в обхід встановленого порядку, зобов`язати пенсійний орган призначити пенсію позивачу, а як наслідок колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення порушених прав позивача, як єдиним можливим способом у межах спірних правовідносин.

В свою чергу, решта позовних вимог позивача є похідними від призначення йому пенсії, а тому надання їм правової оцінки до належного вирішення питання про призначення пенсії позивачу є передчасним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, достатніх для скасування рішення суду, при вирішенні справи не допущено.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко