Справа № 460/7983/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/7983/23 пров. № А/857/15332/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року з питань судового контролю за виконання рішення суду (суддя - Борискін С.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Рівне, дата складання повного тексту - 06.06.2024),

в адміністративній справі №460/7983/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 07.11.2022 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР; 2) визнати протиправними дії відповідача щодо не вирішення порушених питань у зверненні ОСОБА_1 від 07.11.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР; 3) зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача вiд 07.11.2022 iз вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP; 4) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 03.01.2023, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP; 5) визнати протиправними дії відповідача щодо не вирішення порушених питань у зверненнi позивача від 03.01.2023, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP; 6) зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача вiд 03.01.2023 iз вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP; 7) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 02.02.2023, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP; 8) визнати протиправними дії відповідача щодо не вирішення порушених питань на пункт 2, 3 у зверненнi позивача від 02.02.2023, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР; 9) зобов`язати відповідача повторно розглянути пункт 2, 3 звернення позивача вiд 02.02.2023 iз вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP; 10) визнати протиправними дії відповідача щодо не вирішення порушених питань у пункті 3 звернення позивача від 28.02.2023, наданого у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP; 11) зобов`язати відповідача повторно розглянути пункт 3 звернення позивача вiд 28.02.2023 iз вирiшенням порушених питань відносно Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP; 12) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у обчисленні та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III, та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходiв у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на підставі судових рішень по справі №460/631/20 за період з 01.01.2010 по 17.01.2022; 13) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачау компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строкiв виплати грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходiв у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-II, та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на підставі судових рішень по справі №460/6314/20 за період з 01.01.2010 по 17.01.2022; 14) стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду один прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмiрi 2589,00 гривень, відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рiк" з урахуванням тривалого невиконання в повному обсязі судових рішень у справі №460/6314/20.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 07.11.2022, поданого у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, а також щодо невирішення порушених у такому зверненні питань. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 вiд 07.11.2022 iз вирішенням порушених у такому зверненні питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 03.01.2023, поданого у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, а також щодо невирішення порушених у такому зверненні питань. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 вiд 03.01.2023 iз вирішенням порушених у такому зверненні питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.02.2023, поданого у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, а також щодо невирішення усіх порушених у такому зверненні питань. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути пункти 2, 3 звернення ОСОБА_1 вiд 02.02.2023 iз вирішенням порушених питань відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невирішення усіх питань, порушених у зверненні ОСОБА_1 від 28.02.2023, поданого у відповідності до Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути пункт 3 звернення ОСОБА_1 вiд 28.02.2023 iз вирiшенням порушених питань відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн..

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 460/7983/23 - повернуто скаржнику.

29.05.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду (в порядку ст.382 КАС України) у цій справі, в якій позивач просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали подати до Рівненського окружного суду звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №460/7983/23, мотивуючи таку заяву тим, що відповідач не виконує та не збирається виконувати вказане вище рішення суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення строку для подачі звіту про виконання судового рішення у справі №460/7983/23.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а тому таке судове рішення підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд проігнорував клопотання позивача від 05.06.2024, процитував недостовірність відповідача, що не відповідає обставинам справи, суд проігнорував докази - щодо відмови відповідача виконати судове рішення у справі №460/7983/23. Відповідач фактично поставив ультимативно умову, що потрібно ще одне рішення суду, щоб набрало законної сили, і тільки після того буде вирішено питання щодо нарахування та виплати щомісячної винагороди за період з 31.05.2013 по 08.06.2013, та надання позивачу витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) про скасування пункту 5 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.05.2013 №126 (по стройовій частині) в частині утримання позивача поза штатом ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає скаржник, що суд першої інстанції повернув позивача у той стан, у якому він перебував з моменту порушення його прав та законних інтересів, та жодного захисту не здійснив.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржену ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 подати звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №460/7983/23 до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2023, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 вiд 07.11.2022 iз вирішенням порушених у такому зверненні питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 вiд 03.01.2023 iз вирішенням порушених у такому зверненні питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути пункти 2, 3 звернення ОСОБА_1 вiд 02.02.2023 iз вирішенням порушених питань відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-BP. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути пункт 3 звернення ОСОБА_1 вiд 28.02.2023 iз вирiшенням порушених питань відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян" вiд 02.10.1996 №393/96-BP.

27.12.2023 судом першої інстанції видано виконавчі листи (а.с. 109, 112, 115, 118).

12.01.2024 органом державної виконавчої служби відкриті чотири виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі №460/7983/23 (а.с. 110, 113, 116, 119).

Позивач вважає, що рішення суду від 13.11.2023 у справі №460/7983/23 не виконано, а тому звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача (боржника) подати у встановлений судом строк звіт про його виконання у відповідній частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 13.11.2023 року в даній справі, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано статтею 382 КАС України.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Варто звернути увагу на те, що в силу положень ч.4 ст.372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За правилами ч.1 ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Стаття 1 вказаного Закону визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень, що передбачає сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначений розділом VIII Закону №1404-VIII.

В свою чергу, положеннями статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18, від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а.

Такий же підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі №260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі №200/5793/20-а та від 13 вересня 2021 року у справі №9901/235/20.

У розглядуваній справі судом встановлено, що станом на час звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України органом державної виконавчої служби було відкрито 4 виконавчі провадження на виконання рішення суду від 13.11.2023 у справі №460/7983/23.

ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив суд першої інстанції про виконання судового рішення у справі №460/7983/23, на підтвердження чого надано лист від 23.05.2024 №352 разом з копіями платіжних доручень від 09.02.2023 №467 та від 10.04.2024 №2918 (а.с. 128-131).

Як видно з листа від 23.05.2024 №852, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляв ОСОБА_1 , що на виконання вимог рішення суду по справі №460/7983/23 від 13.11.2023 та вимог державного виконавця від 17.05.2024 №15648 (ВП НОМЕР_3), від 17.05.2024 №15651 (ВП НОМЕР_1), від 17.05.2024 №15645 (ВП НОМЕР_2) та від 17.05.2024 №15649 (ВП НОМЕР_4) повторно надано відповідь на звернення позивача від 07.11.2022, 03.01.2023, 02.02.2023 тa 28.02.2023.

Серед іншого вказано, що вимога позивача нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення на виконання вимог рішення суду по справі №460/1958/22 виконана ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №467 від 09.02.2023. Вимога нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів через порушення строків виплати грошового забезпечення на виконання вимог рішення суду по справі №460/9725/23 виконана ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №2918 від 10.04.2024. Вимога нарахувати та виплатити щомісячну грошову додаткову винагороду за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 та надати витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) про скасування пункту 5 наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.05.2013 №126 (по стройовій частині) в частині утримання позивача поза штатом ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі №460/6314/20 не може бути реалізована, оскільки ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 призначено справу № 460/6314/20 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 382 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Перевірка повноти і правильності виконання відповідачем цього судового рішення повинна бути здійснення насамперед в межах виконавчого провадження, про що апеляційний суд уже зазначав вище.

В такій ситуації відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму, визначеного статтею 382 КАС України, щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень (відповідача) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, поданої в порядку статті 382 КАС України.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року з питань судового контролю за виконання рішення суду в адміністративній справі №460/7983/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль