Справа № 480/328/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2024 року Справа № 480/328/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/328/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповіддю від 10.01.2024 №4/222;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У зв`язку з тим, що батько позивача є особою з інвалідністю першої групи, а мати позивача є особою з інвалідністю ІІІ групи, ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 18.11.2023 відповідно до абзацу 11 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
По закінченню терміну відстрочки позивач подав до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що його батько є особою з інвалідністю першої групи, який потребує постійного догляду.
Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 10.01.2024 повідомив про відсутність підстав для надання відстрочки на підставі абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки у наданих документах, зокрема у довідці МСЕК серії 12 ППВ № 665259 відсутня інформація про те, що батько позивача ОСОБА_2 потребує постійного догляду. Крім того, мати позивача ОСОБА_3 є особою з інвалідністю третьої групи, однак у наданих документах не зазначено інформації, що вона потребує постійного догляду.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки в жодному з документів, які надані разом із завою про надання відстрочки від призову не зазначено, що батько позивача ОСОБА_2 або мати позивача ОСОБА_3 потребують постійного догляду, а також не надано документів, що саме він здійснює такий догляд.
Тому позивачу повідомлено про відсутність підстав для надання відстрочки від мобілізації відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Крім того, представник відповідача зазначає, що позивачем не надано документів для отримання відстрочки від призову відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Позивачем подано відповідь на відзив, у якій підтримує позовні вимоги.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2023 № 248 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації терміном на шість місяців (до 18.11.2023) на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції Закону № 2122-IX від 15.03.2022).
ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 10.01.2024 повідомив про відсутність підстав для надання відстрочки на підставі абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки у наданих позивачем документах відсутня інформація про те, що мати або батько позивача потребують постійного догляду.
Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд зазначає, що спірним питанням у дані справі є відмова позивачу у наданні відстрочки на підставі абзацу 10 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Згідно з Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року оголошено про загальну мобілізацію, яка триває по даний час.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Відповідно до статті 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з абзацом 10 ч. 1 ст. 23 Закону України № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із завою від 24.11.2023, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що він має батька інваліда І групи, який потребує постійного догляду та матір інваліда ІІІ групи.
Суд звертає увагу, що потреба батьків в постійному догляді, як підстава для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації зазначена в абзаці 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Разом з тим, згідно з наданої копії довідки до акта огляду МСЕК від 04.07.2023 серії 12ААВ № 665259 ОСОБА_4 потребує постійної сторонньої допомоги.
При цьому, у вказаній довідці не зазначено, що батько позивача ОСОБА_2 потребує постійного догляду, а не сторонньої допомоги.
Також у довідці до акта огляду МСЕК від 25.12.2012 серії 10 ААБ № 214646, яка надана позивачем щодо групи інвалідності його матері ОСОБА_3 , відсутня інформація про те, що вона потребує постійного догляду.
Крім того, з наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а його батько зареєстрований та проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .
Таким чином, за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 , відповідач листом від 10.01.2024 правомірно повідомив про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абзацом 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 11. ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.
Разом з тим, позивач у своїй заяві просив надати відстрочку від призову у зв`язку з тим, що він має батька інваліда першої групи, який потребує постійного догляду, а мати позивача є інвалідом третьої групи.
Вказана позивачем підстава відстрочки від призову передбачена абзацом 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Щодо підстав відстрочки, передбаченої абзацом 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII варто зауважити, що позивачем до заяви була долучена нотаріальна посвідчена заява батька позивача ОСОБА_2 від 12.12.2023 № 2058.
В посвідченій нотаріусом заяві батько позивача стверджує, що він є інвалідом першої "Б" групи та потребує постійної сторонньої допомоги. Інвалідність встановлена до 01.07.2024. Необхідну допомогу надає син ОСОБА_1 , який є його єдиною дитиною.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 78 Закону України "Про нотаріат" та пункту 6.1 глави 7 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не місять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини. Нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою.
Таким чином у відповідача були відсутні підстави для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар