Справа № 620/5437/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5437/24 Головуючий у 1 інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01 квітня 2024 року №580 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в частині звільнення зі служби в поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2024 року до дати постановлення судового рішення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що у відповідача не було підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки обставини, які слугували підставою для звільнення, жодними доказами не підтверджено, оскаржувані рішення відповідача були прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Апелянт стверджує, що в його діях нема ознак зазначеного дисциплінарного проступку, оскільки: 28.03.2024 у нього був вихідний, функціональні обов`язки поліцейського він не виконував; на місці події його не було; не встановлено зв`язок ОСОБА_1 щодо вилучених у наряду ГРПП ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) грошових коштів у сумі 10 тис. грн., які фігурують у матеріалах службового розслідування як «неправомірна вигода за уникнення від адміністративної відповідальності за порушення ст. 126 КУпАП», а саме, чи дійсно вони призначалися йому, якщо так, то хто і коли мав їх передати. Також, апелянт заперечує свою телефонну розмову з поліцейським ОСОБА_4 . Окрім того, апелянт зазначає, що службовим розслідуванням не встановлено, чи були взагалі підстави для складання адміністративних матеріалів за порушення ст. 126 КУпАП, а також, хто перебував за кермом автомобіля «Ланос» на час його зупинки і чи позбавлений водій права керування транспортним засобом. Також, апелянт посилається на те, що Висновок службового розслідування не містить підстав для застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

13 серпня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

21 серпня 2024 року до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на апеляційну скаргу.

30 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» та 01 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшли письмові пояснення разом з судовими рішеннями.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом ГУНП в Чернігівській області № 422 від 28.03.2024 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки обставин події, що мала місце 28 березня 2024 року за участі окремих поліцейський Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Наказом ГУНП в Чернігівській області № 570 від 29.03.2024 «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» на період проведення службового розслідування, призначеного 28 березня 2024 року наказом ГУНП в Чернігівській області № 422 ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Відповідно до Висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій поліцейських Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 01 квітня 2024 року, вирішено: службове розслідування завершити; за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівників поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, невиконання функціональних (посадових) обов`язків інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, у частині сприяння уникненню цивільною особою адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тим самим вчинення дії, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, що, в розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є дисциплінарним проступком та є несумісним із подальшим проходженням служби в Національній поліції України, інспектор відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 2 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01 квітня 2024 року № 580 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області» за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівників поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, невиконання функціональних (посадових) обов`язків інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, у частині сприяння уникнення цивільною особою адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тим самим вчинення дії, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, що, в розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є дисциплінарним проступком та є несумісним із подальшим проходженням служби в Національній поліції України, інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 01.04.2024 № 197 о/с «Про особовий склад» ОСОБА_1 01.04.2024 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Даний наказ був направлений ОСОБА_1 листом від 01.04.2024 № 1663/124/20/01-2024 за місцем його проживання, оскільки, позивач з 29.03.2024 по 05.04.2024 перебував на амбулаторному лікуванні, відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність від 29.03.2024 № 14.

Не погоджуючись із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 серпня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 статті 1 даного Закону визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами частини 1 статті 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII передбачено, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського.

Зокрема, пунктами 1-2 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Частинами 1-2 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту закріплено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомо щостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Дисциплінарного статуту, перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Пунктом 7 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, аналіз наведених положень свідчить про те, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Слід зазначити, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну). Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед у перевірці, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 620/4545/22 та у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01 квітня 2024 року № 580 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області» інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 33-35).

Підставою прийняття даного наказу стало грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 3, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівників поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, невиконання функціональних (посадових) обов`язків інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, у частині сприяння уникнення цивільною особою адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тим самим вчинення дії, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, що, в розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є дисциплінарним проступком та є несумісним із подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Вищевказаний висновок зроблений відповідачем за результатом проведення Дисциплінарною комісією службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій поліцейських Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, результати якого оформлені Висновком від 01 квітня 2024 року (далі - Висновок службового розслідування) (а.с. 21-29).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2024 до УГІ ГУНП в Чернігівській області надійшла інформація про те, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 за ч. 3 ст. 368 КК України, розпочатого 19.10.2023 за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди окремими працівниками ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за попередньою змовою групою осіб.

Згідно Висновку службового розслідування, 28.03.2024 о 15:15 год. за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Космонавтів, 43, біля магазину «Продукти» працівниками ТУ ДБР за процесуального керівництва Чернігівської обласної прокуратури здійснено документування протиправних дій поліцейського ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та інспектора ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , які, діючи за отриманою в телефонному режимі вказівкою інспектора ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта ОСОБА_1., одержали від гр. ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 10 000 гривень за непритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом без посвідчення водія гр. ОСОБА_6 ). Зазначені кошти старший сержант поліції ОСОБА_4 та лейтенант поліції ОСОБА_3 в подальшому мали передати ОСОБА_1 .

Того ж дня відомості за вказаним фактом були внесені до ЄРДР за № 000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України.

Так, позивач наголошує, що Дисциплінарна комісія повністю проігнорувала його пояснення, обмежившись поясненнями старшого сержанта поліції ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_1 заперечує, що спілкувався в телефонному режимі з ОСОБА_4 .

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно Висновку службового розслідування, опитаний в ході службового розслідування поліцейський ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_4 пояснив, що 28.03.2024 під час служби в складі ВРПП спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 на автомобілі «АУТЛЕНДЕР 0737», знаходячись на вул. Космонавтів в м. Ніжин, до нього під`їхали працівники ДБР та ДВБ, почали проводити відеофіксацію та запитувати, чи є гроші отримані неправомірним шляхом. Під час огляду було виявлено гроші та особисті речі, які були вилучені.

В подальшому, приїхали в приміщення прокуратури, де здійснено допит, після закінчення якого, підозри нікому не вручали. Грошові кошти в сумі 10 тис. грн. були вилучені з кишені курточки, так як була неправомірна вигода зі сторони водія щодо непритягнення до адміністративної відповідальності, зупиненого по вул. Б. Шлях на автомобілі «Ланос». Даних ні водія, ні пасажира не пам`ятає. Після зупинки ТЗ вже під час спілкування з водієм, з автомобіля вийшов пасажир та попросив здійснити телефонний дзвінок, надавши дозвіл, останній комусь подзвонив. Через деякий час на телефон опитуваного подзвонив працівник поліції ОСОБА_1 та попросив не притягувати останнього до відповідальності, за що пасажир поклав грошові кошти у бардачок автомобіля і вони поїхали з місця події.

Також, у Висновку службового розслідування вказано, що опитаний у ході проведення службового розслідування інспектор ВРПП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що йому 28.03.2024 о 14:00 год. зателефонував знайомий ОСОБА_7 , який повідомив, що їхав на автомобілі «Ланос», його зупинили поліцейські, при цьому, він був позбавлений права керування. ОСОБА_1 відповів, що навіщо їздити в такому випадку, розмовляй з хлопцями (поліцейськими), котрі тебе зупинили. ОСОБА_8 запитав, чи може позивач до них під`їхати, на що ОСОБА_1 відповів, що в цьому немає ніякої необхідності, нехай ОСОБА_8 спілкується з поліцейськими. Після розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_1 поліцейським не телефонував та з ними не розмовляв. Через деякий час ОСОБА_8 сам зателефонував та повідомив, що з хлопцями домовився, на що позивач запитав, для чого той йому телефонує і розмова на цьому завершилась.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, на прохання ОСОБА_10 до них під`їхати або якимось іншим чином допомогти «вирішити» питання з нарядом поліції, він відмовився їхати та дав пораду, щоб ОСОБА_8 розмовляв з поліцейськими, які його зупинили. Ці слова ОСОБА_8 сприйняв, як можливість уникнути відповідальності водієм, шляхом надання працівникам поліції 10 000 грн. Оскільки, як у поясненнях зазначив ОСОБА_11 , саме після цих подій ОСОБА_12 поклав кошти у бардачок автомобіля поліцейських.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 травня 2024 року у справі № 740/2399/24 (Провадження № 1-кп/740/282/24), який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

У даному вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.05.2024 у справі № 740/2399/24 зазначено наступне:

«…Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на добовому чергуванні, виконуючи функції поліцейського, 28.03.2024 близько 14 год. 00 хв. неподалік блокпосту на вулиці Борзнянський шлях, навпроти будинку № 70 у м. Ніжині Чернігівської області зупинив автомобіль Daewoo Lanos, р. н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 та в якому також перебував пасажир ОСОБА_5 .

Під час здійснення поліцейських заходів та перевірки особи водія ОСОБА_4 вказав водію ОСОБА_6 , що він керував транспортним засобом без посвідчення водія та будучи позбавленим права керування транспортним засобом, у зв`язку з чим на нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за яке передбачено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400,00 грн.

Проте після цього ОСОБА_4 зателефонував інспектор відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області, стосовно якого розслідується окреме кримінальне провадження, та вплинув на прийняття ним рішення щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, шляхом прохання відпустити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та дозволити їм подальший рух на автомобілі Daewoo Lanos, р. н. НОМЕР_1 . При цьому інспектор відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області, стосовно якого розслідується окреме кримінальне провадження, вказав ОСОБА_4 , що за нескладання ним процесуальних документів про вчинення адміністративного правопорушення, пасажир автомобіля - ОСОБА_5 , який є його знайомим, надасть ОСОБА_4 неправомірну вигоду у сумі 10 000,00 грн.

Одразу після зазначеної телефонної розмови ОСОБА_4 28.03.2024 у період часу з 14 год. 10 хв. по 14 год. 16 хв., перебуваючи неподалік блокпосту на вулиці Борзнянський шлях, навпроти будинку № 70 у м. Ніжині Чернігівської області, під час спілкування із ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно використовуючи надану йому владу та службове становище поліцейського, з метою незаконного збагачення та виконуючи прохання інспектора відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області, стосовно якого розслідується окреме кримінальне провадження, висунув ОСОБА_5 прохання падати йому неправомірну вигоду у сумі 10 000,00 грн за нескладання на ОСОБА_6 жодних адміністративних матеріалів про порушення правил дорожнього руху, непритягнення його до адміністративної відповідальності та надання можливості здійснювати їм подальший рух на автомобілі Daewoo Lanos, р. н. НОМЕР_1 . Одразу після цього ОСОБА_4 указав ОСОБА_5 сісти на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля Mitsubishi Outlander, р. н. НОМЕР_2 , де отримав від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10 000,00 грн.».

Також, згідно ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 04 червня 2024 року у справі № 740/3450/24, на розгляді в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000417 від 05.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

У вищевказаній ухвалі Ніжинського міськрайонного суду від 06.06.2024 у справі № 740/3450/24 вказано, що «…31.05.2024 суддя Шевченко І.М. заявила самовідвід у даному кримінальному провадженні, мотивуючи тим, що відповідно до обвинувального акта в указаному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, полягають, зокрема, у тому, що поліцейський ОСОБА_1 підбурив поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, матеріали стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження, до отримання ним неправомірної вигоди. Зокрема, ОСОБА_1 28.03.2024 близько 14 год 03 хв під час розмови по аудіо-дзвінку схилив указаного поліцейського до одержання неправомірної вигоди в розмірі 10000,00 грн. за непритягнення водія до адміністративної відповідальності. Після розмови поліцейський, будучи підбуреним ОСОБА_1 до вчинення корупційного кримінального правопорушення, одержав від водія неправомірну вигоду у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до п. 21 II розділу реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000409 від 19.10.2023, 05.04.2024 матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження №0000417».

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що вказаний у вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.05.2024 інспектор відділу реагування патрульної поліції Ніжинського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області, стосовно якого розслідується окреме кримінальне провадження, є ОСОБА_1 .

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X.v.Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C.v.the» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Також, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пояснення позивача, який заперечує факт, що він телефонував ОСОБА_4 з проханням не притягати водія до відповідальності та розцінює це спробою уникнути відповідальності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладене в сукупності підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Посилання апелянта на те, що 28.03.2024 у нього був вихідний, функціональні обов`язки поліцейського він не виконував, на місці події його не було, а також, на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були йому підлеглими за посадою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, це не спростовує висновки службового розслідування про вчинення позивачем дій щодо сприяння уникнення цивільною особою адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що службовим розслідуванням не встановлено, чи були взагалі підстави для складання адміністративних матеріалів за порушення ст. 126 КУпАП, хто перебував за кермом автомобіля «Ланос» на час його зупинки, чи позбавлений водій права керування транспортним засобом. Як вірно зазначено судом першої інстанції, службовим розслідуванням давалась оцінка дій поліцейських, у тому числі й позивача, а не ОСОБА_5 .

Щодо посилання апелянта на те, що Висновок службового розслідування не містить підстав для застосування до нього найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на наступне.

Слід наголосити, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати дій, що дискредитують та ганьблять звання працівника поліції, підривають авторитет поліції, носять корисливий або протиправний характер.

Так, встановлені у Висновку службового розслідування обставини були достатніми стверджувати про порушення позивачем вимог чинного законодавства, що не породжує сумніви у правомірності оскаржуваного наказу.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.

Отже, відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований тощо.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення позивачем Присяги поліцейського та службової дисципліни, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість та правомірність застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач не оскаржує наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 01 квітня 2024 року №194 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 07.10.2024 р.