Справа № 580/6657/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року справа № 580/6657/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів від 10.06.2024 № UA209000/2024/100304/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001994;

визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів від 11.06.2024 № UA209000/2024/100307/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/002003.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.07.2024 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100304/2 (МД № 24UA90U3 від 10.06.2024), зазначив, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 745 км, а вартість 36850 грн що становить 49,46 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 16150 грн що становить 248,46 грн/км). Таким чином, рахунок від 07.06.2024 №СФ-0000022 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, у документі відсутні інформація щодо оподаткування ПДВ. Існує імовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території.

Відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 07.09.2023 №070923 проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу.

У п. 5.3 зовнішньоекономічної угоди від 07.09.2023 № 070923 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди.

Відповідно до п.2.3 зовнішньоекономічного контракту комерційний інвойс є його невід`ємною частиною. Наявна печатка лише відправника, а згідно п. 13.1 будь які зміни та доповнення до цього Контракту дійсні лише у випадку, якщо вони виконані у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін.

На вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності. Надані декларантом документи носять довідковий характер. Експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції оскільки не містить інформації щодо умов поставки, на підставі яких розрахована ціна товару.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100307/2 (МД № 24UA68U1 від 10.06.2024), відповідач вказує, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 745 км, а вартість 41900 грн що становить 56,24 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 18100 грн що становить 278,46 грн/км).

Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 07.06.2024 № СФ/Б-00014 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, у документі відсутні інформація щодо оподаткування ПДВ, існує ймовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території.

Відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 07.09.2023 №070923 проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу.

У п. 5.3 зовнішньоекономічної угоди від 07.09.2023 №070923 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди.

Відповідно до п.2.3 зовнішньоекономічного контракту, комерційний інвойс є його невід`ємною частиною. Наявна печатка лише відправника, а згідно п. 13.1 будь які зміни та доповнення до цього Контракту дійсні лише у випадку, якщо вони виконані у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін.

Платіжна інструкція №35 від 15.03.2024 та № 61 від 31.05.2024 не можуть бути взяті до уваги, оскільки являються платіжною інструкцією, що не є документом, який засвідчує факт переведення коштів.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МКУ, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.

Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

На вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності. Надані декларантом документи носять довідковий характер. Документального підтвердження або спростування виявлених розбіжностей не надано. Експортна декларація країни відправлення не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

Прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції оскільки не містить інформації щодо умов поставки, на підставі яких розрахована ціна товару.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, допитавши свідка, суд встановив таке.

Відповідно до контракту № 070923 від 07.09.2023 та комерційного інвойсу 24LTY001 від 27.03.2024 ТОВ Тайрс придбало в компанії UNICOIN RUBBER (QINGDAO) CO., LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме: Розміром 9.00R 20 UNICOIN - 240 шт., вартістю 27 600,00 доларів США; Розміром 385/65R 22.5 UNICOIN - 46 шт., вартістю 7130,00 доларів США; Розміром 385/65R 22.5 UNICOIN - 196 шт., вартістю 30 380,00 доларів США. - всього, загальною вартістю 65110,00 доларів США.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CІF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну.

Вартість фрахту судна 5720,00 доларів США (два контейнери по 2860,00 доларів США за кожний) та вартість страхування 80,00 доларів США (два контейнери по 40,00 доларів США за кожний), а всього на загальну вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна ), в розмірі 70910,00 доларів США.

10.06.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA90U3 на шини: розміром 9.00R 20 UNICOIN 240 шт., на шини розміром 385/65R22.5 UNICOIN - 46 шт., які перевозилися в окремому контейнері (Товар 1), в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 37630 ,00 доларів. Загальна митна вартість Товару 1, із включенням вартості супутніх послуг - 1575952,64 грн. (п. 45 декларації).

Разом з даною декларацією товариством надані митному органу копії документів, а саме:

- Пакувальний лист (Packing list) б/н 27.03.2024;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) 24LTY001 15.03.2024;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 24LTY001 27.03.2024;

- Коносамент (Bill of lading) MAEU 2.04.2024;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 05.06.2024;

- Декларація про походження ( Declaration of origin ) 24LTY001 27.03.2024;

- Інвойс BV/0007/06/24 04.06.2024;

- платіжна інструкція № 35 від 15.03.2024;

- платіжна інструкція № 61 від 31.05.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CФ-0000022 від 07.06.2024;

- Страховий поліс AQIDO2X24224EG124B79 від 08.04.2024;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 070923 від 07.09.2023;

- Договір (угода, контракт) із третіми особами № 060423 від 06.04.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023;

- Договір (контракт) про перевезення ДГ-0000009 від 11.03.2024;

- заявка № 1 від 03.06.2024;

- заявка № 2 від 04.06.2024;

- Лист до оплати №4 від 04.06.2024;

- Специфікація від 27.03.2024;

- Специфікація до інвойсу від 27.03.2024;

Також, 11.06.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію №24UA68U1 на шини: розміром 385/65R22.5 UNICOIN - 196 шт., які перевозилися в окремому контейнері (Товар 2), в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 280,00 доларів США. Загальна митна вартість Товару 2, із включенням вартості супутніх послуг 1405921,67 грн. (п. 45 декларації).

Разом з даною декларацією надані митному органу копії документів, а саме:

- Пакувальний лист (Packing list) б/н 27.03.2024;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) 24LTY001 15.03.2024;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 24LTY001 27.03.2024;

- Коносамент (Bill of lading) MAEU 2.04.2024;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 07.06.2024;

- Декларація про походження ( Declaration of origin ) 24LTY001 27.03.2024;

- Інвойс BV/0007/06/24 04.06.2024;

- платіжна інструкція № 35 від 15.03.2024;

- платіжна інструкція № 61 від 31.05.2024;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг CФ/Б-00014 від 07.06.2024;

- Страховий поліс AQIDO2X24224EG124B79 від 08.04.2024;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 070923 від 07.09.2023;

- Договір (угода, контракт) із третіми особами №060423 від 06.04.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 08.05.2023;

- Договір (контракт) про перевезення 290823 від 29.08.2023;

- заявка № 1 від 03.06.2024;

- заявка № 1 від 04.06.2024;

- Лист до оплати №4 від 04.06.2024;

- Специфікація від 27.03.2024;

- Специфікація до інвойсу від 27.03.2024;

За результатами перевірки поданих митних декларацій та поданих документів митним органом позивачу направлені повідомлення № 10571 від 10.06.2024 та 10574 від 10.06.2024 із вимогою надання додаткових документів, в яких було зазначено про необхідність надання наступних документів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаних повідомлень позивачем по кожній із вищевказаній декларацій митному орану подані наступні документи: Прайс-лист від 14.03.2024; Копія митної декларації країни відправлення 00353119 від 05.06.2024.

За наслідками розгляду поданих документів, митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100304/2 від 10.06.2024, яким відмовлено у митному оформленні за митною декларацією №24UA90U3 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001994 від 10.06.2024.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив таке: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності: - розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 745 км, а вартість 36850 грн. - що становить 49,46 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 16150 грн. - що становить 248,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 07.06.2024 № СФ-0000022 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу; Оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, у документі відсутні інформація щодо оподаткування ПДВ. Існує імовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території. - відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 07.09.2023 №070923 визначено що проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу; - відповідно до вимог п. 5.3 зовнішньоекномічної угоди від 07.09.2023 №070923 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди; -Відповідно до п.2.3 зовнішньоекономічного контракту, комерційний інвойс є його невід`ємною частиною. Наявна печатка лише відправника. А згідно п. 13.1 Будь які зміни та доповнення до цього Контракту дійсні лише у випадку, якщо вони виконані у письмовій формі та пдписані уповноваженими на те представниками обох сторін. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності. Надані декларантом документи носять довідковий характер. експортна декларація країни відправлення , не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції- оскільки не містить інформації щодо умов поставки, на підставі яких розрахована ціна товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала МД UA209230/2023/118293 від 05.11.2023 де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг.».

Також відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100307/2 від 11.06.2024, яким відмовлено у митному оформленні товару за митною декларацією №24UA68U1 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/002003 від 11.06.2024.

В обґрунтування цього рішення відповідач зазначив таке: «Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Відповідно до п.2 та п.10 ст.58 МКУ та у відповідності з підпунктом 2 п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МКУ, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п. 3 ст. 53 МКУ), а саме: Відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631, для виконання відповідних митних формальностей, з урахуванням положень ст.254 МКУ, необхідно забезпечення декларантом перекладу документів українською мовою для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. Прошу надати переклади документів, що надані до митного оформлення згідно гр. 44 ЕМД. Декларант або уповноважена особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до п.2 та п.10 ст.58 МКУ та частини 2 ст.52 МКУ зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних. Відповідно до п.8 статті 264 МКУ, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. За результатами встановлено наступне: - розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 745 км, а вартість 41900грн. - що становить 56,24 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 18100 грн. - що становить 278,46 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 07.06.2024 № СФ/Б-00014містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після

його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу; Оскільки послуги що надаються на митній території України, є об`єктом оподаткування ПДВ, у документі відсутні інформація щодо оподаткування ПДВ. Існує імовірність що весь розмір транспортних витрат згідно виставленого рахунку стосується перевезення по іноземній території;- відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 07.09.2023 №070923 визначено що проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу; - відповідно до вимог п. 5.3 зовнішньоекномічної угоди від 07.09.2023 №070923 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди; -Відповідно до п.2.3 зовнішньоекономічного контракту, комерційний інвойс є його невідємною частиною. Наявна печатка лише відправника. А згідно п. 13.1 Будь які зміни та доповнення до цього Контракту дійсні лише у випадку, якщо вони виконані у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін;- платіжна інструкція № 35 від 15.03.2024 та № 61 35 від 31.05.2024. Платіжні інструкції не можуть бути взята до уваги, оскільки такий документ являється платіжною інструкцією, що не є документом, який засвідчує факт переведення коштів. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності. Надані декларантом документи носять довідковий характер. Документального підтвердження або спростування виявлених розбіжностей не надано. експортна декларація країни відправлення, не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, що підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару. Прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції, оскільки не містить інформації щодо умов поставки, на підставі яких розрахована ціна товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала МД UA209230/2023/118293 від 05.11.2023 де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару).».

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі №820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як установлено судом, відповідно до контракту № 070923 від 07.09.2023 та комерційного інвойсу 24LTY001 від 27.03.2024 ТОВ Тайрс придбало в компанії UNICOIN RUBBER (QINGDAO) CO., LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме: Розміром 9.00R 20 UNICOIN - 240 шт., вартістю 27 600,00 доларів США; Розміром 385/65R 22.5 UNICOIN - 46 шт., вартістю 7130,00 доларів США; Розміром 385/65R 22.5 UNICOIN - 196 шт., вартістю 30 380,00 доларів США. - всього, загальною вартістю 65110,00 доларів США.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CІF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну.

10.06.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 24UA90U3 на шини: розміром 9.00R 20 UNICOIN 240 шт., на шини розміром 385/65R22.5 UNICOIN - 46 шт., які перевозилися в окремому контейнері (Товар 1), в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 37630 ,00 доларів. Загальна митна вартість Товару 1, із включенням вартості супутніх послуг - 1575952,64 грн. (п. 45 декларації).

Також, 11.06.2024 позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію №24UA68U1 на шини: розміром 385/65R22.5 UNICOIN - 196 шт., які перевозилися в окремому контейнері (Товар 2), в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 33 280,00 доларів США. Загальна митна вартість Товару 2, із включенням вартості супутніх послуг 1405921,67 грн. (п. 45 декларації).

Щодо оплати поставленого товару, суд зазначає, що оплата підтверджена платіжними інструкціями в іноземній валюті від 15.03.2024 №35 та від 31.05.2024 №61 на загальну суму 70 910,00 доларів США.

Вказані платіжні документи сформовані із використанням ЕЦП платника, посвідчені надавачем платіжних послуг - ПАТ «АБ «Укргазбанк» та містять в собі усі необхідні реквізити платіжного документа в т.ч. дата, номер, сума валютування, найменування платника та одержувача коштів, банківські реквізити сторін, призначення платежу, які підтверджують перерахування коштів позивачем на користь постачальника за контрактом № 070923 від 07.09.2023.

Наведене підтверджує проведення повного фактичного розрахунку позивачем за поставлений товар та виконання умов контракту, а доводи митного органу щодо невідповідності платіжних інструкцій документам, які підтверджують перерахунок коштів є безпідставними.

Стосовно доводів спірних рішень щодо непропорційності формування транспортних витрат в рахунках про надані послуги із перевезення вантажу автомобільним транспортом щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину відносно всього кілометражу транспортування товару, суд зазначає таке.

Так, при декларуванні товару позивачем митному органу були надані документи щодо перевезення товару автомобільним транспортом із м. Гданськ (Польща) до м. Львів, а саме: договори із перевізниками товару між ТОВ «Тайрс» та ФОП ОСОБА_1 № 290823 від 29.08.2023, між ТОВ «Тайрс» та ТОВ «Профенерджи» №ДГ-0000009 від 11.03.2024, заявки на перевезення: № 1 від 04.06.2024 (ФОП « ОСОБА_1 ) та № 2 від 04.06.2024 (ТОВ «Профенерджи»), рахунки на оплату №СФ/Б-00014 від 07.06.2024 (ФОП ОСОБА_1 ) та СФ-0000022 від 07.06.2024 (ТОВ «Профенерджи», накладні (СMR) на перевезення товару автомобільним транспортом.

На переконання суду, вказані документи підтверджують вартість перевезення товару вантажним автомобільним транспортом, зміст наданих послуг із вказаними перевізниками. Містять усі данні та відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару, а відповідні доводи митного органу в цій частині є безпідставними.

Стосовно доводів митного органу про відсутність у комерційному інвойсі підписів обох сторін, суд зазначає, що відповідно до положень міжнародного контракту №070923 від 07.09.2023, попередня ціна, кількість та сума Товару кожної поставки зазначається у проформі-інвойсі, що складається Продавцем на замовлення покупця. Остаточна кількість та ціна Товару фіксується та вказується в комерційному інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту. Вказаний комерційний інвойс Продавець після відвантаження товару надсилає Покупцю електронною поштою ( п. 2.1-2.4., 5.3 контракту).

Вказане свідчить, що Комерційний інвойс є товарно-супровідним документом, який складається та оформлюється лише Продавцем товару та після відвантаження товару надсилається Покупцю в складі інших супровідних документів на товар (п.5.3. контракту), а тому доводи митного органу про відсутність на такому документі підпису обох сторін є безпідставними.

Як вбачається із Комерційного інвойсу № 24LTY001 від 27.03.2024, останній містить підпис та печатку Продавця товару, що відповідає вищевказаним положенням міжнародного контракту.

Посилання митного органу в цій частині на положення п. 13.1 контракту є безпідставними, оскільки вказані положення контракту стосуються необхідності двостороннього підписання сторонами документів, якими вносяться зміни та доповнення до цього Контракту, яким в даному випадку Комерційний інвойс не є.

Стосовно доводів митного органу про відсутність в експортній декларації країни відправлення відміток митних органів країни відправлення, а відтак непідтвердження факту здійснення експорту товару, суд зазначає, що міжнародна декларація не є документом, який підтверджує митну вартість товару згідно ст.53 МК України.

При цьому, надана митному органу міжнародна декларація країни експортера №00353119 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення (зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код).

Надані позивачем документи, передбачені ч.ч.2, 3 ст.53 МК України (Комерційний інвойс, пакувальний лист, морський коносамент, СМR) підтверджують постачання та переміщення зазначеного в них товару із країни відправлення (Китай) до порту Гданськ (Польща) із подальшим ввезенням на митну територію України.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 820/10288/15 зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжним дорученням про перерахування коштів тощо. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Суд наголошує, що всі зазначені у ч.2 ст.53 МК України документи декларант надав митному органу, а відтак суд вважає, що позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували МД UA209230/2023/118293 від 05.11.2023 та UA209230/2023/118293 від 05.11.2023 де вартість товару становить 3,01 дол. США за кг.

Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості, специфікації тощо).

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 13620,86 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 10.06.2024 № UA209000/2024/100304/2, від 11.06.2024 № UA209000/2024/100307/2 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001994, №UA209230/2024/002003.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79001, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Тайрс (18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, 127/11, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 13620,86 грн. (тринадцять тисяч шістсот двадцять гривень 86 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ