Справа № 580/8722/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року справа № 580/8722/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/8722/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49020, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84116, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

02.09.2024 вх.№41542/24/24 позивач у позовній заяві просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 02.05.2024 №28, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 23.05.2024 №28, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Донецькій області від 05.06.2024 №28, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Вінницькій області від 12.07.2024 №28, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 06.09.2024 прийнята позовна заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 , звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі- Закон №796), заяви за принципом екстериторіальності розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області - за результатом розгляду заяви прийняті протиправні рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.05.2024 року №28, від 23.05.2024 №28, 05.06.2024 №28, 12.07.2024 №28. Позивач вважає рішення протиправними, звернувся до суду та просить скасувати.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Вінницькій області позов не визнає, 17.09.2024 вх. №44153/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що позивач 29.04.1969 року народження, 05.07.2024 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно принципу екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та надані документи розподілено для розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області. Рішенням від 12.07.2024 №28 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області відмовлено позивачу в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону, позаяк термін перебування у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить мене 4 років. Згідно з поданими документами та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж позивача складає 39 років 0 місяців 0 днів. Необхідний страховий стаж, в разі наявності права на зменшення пенсійного віку на 5 років, становить 26 років. За таких умов відповідач зазначає, що рішенням від 12.07.2024 №28 Головним управлінням у Волинській області обґрунтовано відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до статті 26 Закону (термін у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить менше 4 років).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області позов не визнає, 24.09.2024 вх. №45214/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що 28.05.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся за призначенням пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення відповідно до частини другої статті 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідно до частини другої статті 55 Закону №796 особам, які працювали або на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж позивача склав 38 років 04 місяця 08 днів (до страхового стажу зараховані всі періоди). Період постійного проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю, обчислений на підставі довідки від 28.05.2024 №165 та довідки від 14.05.2024 №131/01-26, становить 28 років 11 місяців 24 дні (з 01.06.1986 до 01.09.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987, з 01.06.1987 до 30.10.1987, з 06.12.1989 до 31.12.2014), в тому числі станом на 01.01.1993 становить 03 роки 10 місяців 28 днів (з 01.06.1986 до 01.09.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987, з 01.06.1987 до 30.10.1987, з 06.12.1989 до 31.12.1992), що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. До періодів постійного проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю згідно з дипломом №128888 від 16.07.1987 в Золотоніському СПТУ №40 з урахуванням довідки від 28.05.2024 №165 і довідки від 14.05.2024 №131/01-26 не враховано: періоди навчання з 26.04.1986 до 31.05.1986, з 02.09.1986 до 31.12.1986, з 02.03.1987 до 31.05.1987, позаяк м. Золотоноша не належить до зони посиленого радіологічного контролю. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняте рішення від 05.06.2024 №28 про відмову в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року 4 років, передбаченого частиною другою статті 55 Закону №796. Відповідач зазначає, що Головним управлінням не допущені порушення під час здійснення владних повноважень щодо інтересів позивача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області області відзиву на позовну заяву до суду не надає. Відповідно до ч 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 , 25.04.2024 звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Головного управління пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 02.05.2024 року №28 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з підстав відсутності у поданих документах даних про місцезнаходження Золотоніського профтехучилища №40, де позивач здобував професійну освіту з 01.09.1984 до 05.11.1987.

15.05.2024 позивач повторно звернувся до органів ПФУ із заявою щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного вік, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 23.05.2024 №28 відмовлено у призначенні пенсії із підстав відсутності у поданій довідковій інформації Золотоніського профтехучилища №40, де позивач здобував професійну освіту з 01.09.1984 до 05.11.1987 відомостей про тривалість канікул, сесій та проходження практики.

Позивач звернувся до навчального закладу за довідковою інформацією, надав органам ПФУ. Рішенням Головного управління пенсійного фонду в Україні в Донецькій області від 05.06.2024 №28 відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач повторно подав заяву про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Україні в Вінницькій області від 12.07.2024 №28 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 менше 4 років.

Відповідно до довідки від 17.06.2024 №182, виданої Державним навчальним закладом «Золотоніський професійний ліцей» ОСОБА_1 про те, що він навчався в Золотоніському сільському професійно-технічному училищі № 40 з 01.09.1984 до 05.11.1987 (наказ про зарахування на навчання №20-К від 01.09.1984; наказ про відрахування №58-К від 05.11.1987) за фахом «Механізатор меліоративних робіт» на денній формі навчання.

У період проходження виробничої практики та під час літніх та зимових канікул (18.04.1986 до 01.10.1986 - наказ про проходження виробничої практики №153 від 16.04.1986; з 01.01.1987 до 01.03.1987 - наказ про канікулярний період №322 від 31.12.1986; з 25.05.1987 до 15.07.1987 - наказ на проходження виробничої практики №382 від 14.07.1987) постійно знаходився за місцем проживання: АДРЕСА_2 (наказ про зарахування на навчання № 20-К від 01.09.1984, наказ про відрахування №38-К від 30.10.1987).

Позивач вважає індивідуальні акти протиправними та такими, що належить скасувати, тому звернувся до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до Закону України від 27.02.1991 №791а-ХІІ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», м. Золотоноша Черкаської області було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 категорії).

Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. Згідно з частиною першою статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод та не виключає можливості законодавця при регулюванні питань соціального забезпечення встановлювати певні відмінності щодо обсягу такого забезпечення. Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.03.2002 №5-рп/2002 наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи. У Рішенні від 17.07.2018 №6-р/2018 Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків. Відповідно до ст. 3 Конституції України держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язує державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом. Право призначення пенсії особам, постраждалим унаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом №796. Відповідно до статті 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно із ст.11 Закону №796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Відповідно до ст.14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4. Згідно ст.55 Закону №796 визначені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років. Початкова величина зниження пенсійного віку (2 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно проживали у зазначній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Відповідно до частини другої статті 55 Закону №796 пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою статтею 55 Закону №796, якщо не обумовлено інше. Згідно ч.3 ст. 55 Закону №796 призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058. Згідно зі статтею 65 Закону № 796 документами, що підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 15 Закону № 796 підставами для визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 25.08.1992 № 501 затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №501) (у редакції, чинній на дату видані посвідчення позивачу), яким визначені правила видачі посвідчень потерпілим унаслідок Чорнобильської катастрофи та коло осіб, яким вони видаються. У преамбулі до Порядку №501 визначено: дозволити використовувати для видачі громадянам уже виготовлені бланки посвідчень (без вкладишів до них) за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів УРСР від 18.06.1991 № 44 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В. (пункт 6 Порядку №501). Посвідчення є документом суворого обліку та звітності (пункт 13 Порядку №501).

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Правлінням Пенсійного фонду затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1). Відповідно до розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. Заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника, який працював на (в) підприємстві, установі, організації, може бути подана через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи, організації (пункт 1.3 Порядку №22-1). Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.7 Порядку №22-1). Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. Під час надходження додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону №1058. Згідно з п.2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 визначений перелік документів, що подаються для призначення пенсії за віком під час призначення пенсії згідно зі ст. 55 Закону, зокрема документи, що підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку для потерпілих від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за наявності).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжений за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункт 4.3 Порядку №22-1). Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Документом, що підтверджує призначення особі пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається відповідно до Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1 (пункт 4.9 Порядку №22-1).

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Разом з цим, відповідно до 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від Наказом Міністерства праці України за №58 від 29 липня 1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Положеннями п. 4 згаданої постанови КМУ від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, працювали або проживали визначену кількість років у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення та мають визначений страховий стаж.

Суд встановив, що ОСОБА_1 має посвідчення (категорія 4), доказів про анулювання/відкликання посвідчення серії НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

До періодів проживання в зоні посиленого радіологічного забруднення не зараховано: період навчання з 01.09.1984 до 15.07.1987 в Золотоніському профтехучилищі, період роботи з 17.07.1987 до 26.10.1987 в Маньківській ПМК, періоди проживання в зоні посиленого радіологічного забруднення в с. Валява з 18.04.1986 до 01.10.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987; з 25.05.1987 до 15.07.1987 під час літніх і зимових канікул, сесій та проходження практики, згідно довідки. Відповідно до заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено про те, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Валява Черкаського району Черкаської області, постійно проживав, навчався в Валявській ЗОШ І - III ступенів, після закінчення школи у 1984 році вступив на навчання до Золотоніського середнього професійного профтехучилища №40, проте був зареєстрований в селі Валява. У періоди з 18.04.1986 до 01.10.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987, з 25.05.1987 до 15.07.1987 під час вихідних, святкових днів, літніх і зимових канікул, сесій та проходження практики постійно проживав за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» від 17.06.2024 №182 ОСОБА_1 з 01.09.1984 до 05.11.1987 навчався в Золотоніському сільському професійно-технічному училищі № 40, проте у період проходження виробничої практики, під час літніх та зимових канікул постійно знаходився за місцем проживання с. Валява Черкаської області. Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_3 , запис №3-№4 позивач працював у Маньківській ПМК з 17.07.1987 до 26.10.1987.

Відповідачі у контексті повноважень перевірки інформації за наявного посвідчення та тягаря доказування не обґрунтували власну позицію і не спростували належними доказами доводи, що позивач з 18.04.1986 до 01.10.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987, з 25.05.1987 до 15.07.1987 під час вихідних, святкових днів, літніх і зимових канікул, сесій та проходження практики не проживав в селі Валява Черкаського району Черкаської області з урахуванням розмежування обставин реєстрації за певною адресою та проживання чи виконання трудових обов`язків у певний час.

Верховний Суд у постанові від 30.08.2022 у справі № 357/6372/17 зазначив: єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи із визначеними документами, що подаються до уповноваженого органу пенсійного фонду в установленому порядку.

Беручи до уваги зміст ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи практику Верховного Суду, суд зазначає, що наявне у ОСОБА_1 посвідчення постраждалого унаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4) за відсутності переконливих доказів зворотного підтверджує проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

Суд критично (без рішень відповідної Комісії щодо стажу чи результатів перевірки невідповідності даних) оцінює доводи у відзиві відповідача та вважає їх непереконливими про те, що не підтверджено іншим відповідачем право зниження пенсійного віку на 5 років - не зараховано проживання в зоні радіологічного забруднення з 18.04.1986 до 01.10.1986, з 01.01.1987 до 01.03.1987, з 25.05.1987 до 15.07.1987 під час вихідних, святкових днів, літніх і зимових канікул, сесій та проходження практики не проживав в селі Валява Черкаського району Черкаської області згідно довідки від 11.06.2024 №150/01-26. Відповідачі ухвалили протиправні та немотивовані (передчасні) рішення без урахування усіх обставин справи, без всебічного, повного та об`єктивного розгляду доводів та оцінки поданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії, без використання власних повноважень для перевірки відомостей, довідок, отримання документів інших субєктів щодо статусу позивача.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Під час приймання документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (п. 1.7, 3.3 Порядку №22-1).

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство- страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21). У науково-практичному коментарі до Закону України «Про адміністративну процедуру» зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи у межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду; вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких вихід обґрунтований (мотивований) судом у рішенні (висновки Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 757/30991/18-а).

Законом №1058 на відповідачів покладений обов`язок прийняття рішення про призначення/перерахунок пенсії та зарахування стажу, проте суд не перебирає/ не підміняє функції органу виконавчої влади як агента держави.

У частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком належить відмовити, позаяк вимога є необґрунтованою, передчасною, немотивованою і заявленою на майбутнє. Суд апеляційної інстанції у справі № 580/2445/23 наголосив: вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію дійшов висновку, що задоволенню не належать, оскільки є такими, що заявлені на майбутнє, а відтак не можуть бути об`єктом судового захисту на етапі вирішення цього спору.

Суд перевірив доводи, оцінив докази сторін та дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, ухвалюючи незаконні індивідуальні акти, що належить скасувати, протиправно не продемонстрували сприяння у реалізації права позивача на соціальний захист - пенсійне забезпечення у контексті легітимних очікувань, тому у контексті повноважень згідно частини 4 статті 245 КАС України для належного захисту порушених прав позивача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.07.2024 про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із урахуванням висновків у рішенні суду.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, який відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб`єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта. Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зважаючи на те, що прийняті рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській, Донецькій та Вінницькій областях від 02.05.2024 №28, від 23.05.2024 №28, від 05.06.2024 №28, від 12.07.2024 №28 є немотивованими і протиправними, позаяк прийняті без всебічного, повного та об`єктивного розгляду і без перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку за наявного статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи (посвідчення серії НОМЕР_2 ), чим не сприяли позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення, тому належить скасувати індивідуальні акти у контексті обраного позивачем самостійного способу захисту порушеного права.

У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття.

З урахуванням повноважень суду відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позов задоволений частково, позивачем сплачений судовий збір у сумі 4844,80 грн (квитанція від 28.08.2024 №9352-538-4575-9687), тому суд доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у сумі 1211,20 грн, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у сумі 605,60 грн, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 02.05.2024 №28 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області від 23.05.2024 №28 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Донецькій області від 05.06.2024 №28 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Україні в Вінницькій області від 12.07.2024 №28 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 05.07.2024 із урахуванням висновків суду у мотивувальній частині рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84116, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам у справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49020, ], Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області [вул. Генерала Батюка 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84116, ], Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області [вул. Зодчих 22, м. Вінниця, Вінницька область, 21005, ].

Рішення суду складене 07.10.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА