Справа № 120/1880/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 жовтня 2024 р. Справа № 120/1880/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV. Разом з тим, під час призначення пенсії відповідачем до страхового стажу позивачки не зараховані періоди роботи з 18.07.1987 по 24.07.1987 включно (частина періоду навчання), а періоди роботи в медичному закладі з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014, з 15.10.2014 по 20.04.2015 відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення не зараховано в подвійному розмірі.

Крім того, до стажу та заробітку для обчислення пенсії не зараховано періоди трудової діяльності позивачки на території Польщі з 03.11.2020 по 25.01.2021, з 21.09.2021 по 10.12.2021, з 04.01.2022 по 30.03.2022, з 06.10.2022 до 31.12.2022, з 02.01.2023 по 27.02.2023, згідно двох довідок від 06.09.2023 року.

Позивач зверталась до відповідача із заявами про зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу та проведення перерахунку пенсії.

Однак, листами від 06.11.2023, від 20.12.2023 та від 21.12.2023 відповідачем відмовлено позивачці у перерахунку пенсії. Підставами для відмови відповідач зазначає, що пільговий порядок обчислення стажу роботи застосовується виключно в частині права на пенсію за віком на пільгових умовах та на вислугу років, а в частині періодів роботи на території Польщі вказує, що страховий стаж враховується виключно для визначення права на пенсію в Україні та за допомогою заповнення і надсилання відповідних формулярів.

Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу щодо перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу відповідних періодів, вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та витребувано додаткові докази.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Відповідач вказує, що позивач 12.10.2023 за вх.№16233/С-0200-23, 06.12.2023 за № 34832/8 та 08.12.2023 за №СМ-16538739 подавала звернення до Головного управління відповідно до Закону України Про звернення громадян №393/96-ВР від 02.10.1996 року, на що отримувала відповіді Головного управління з роз`ясненнями щодо свого пенсійного забезпечення.

Таким чином, листи Головного управління від 06.11.2023 №18274-16233/С-02/8- 0200/23, від 20.12.2023 №0200-0205-8/127236 та від 21.12.2023 №20638-19230/С-02/8- 0200/23 не є рішеннями в розумінні ч.5 ст.45 Закону №1058, а носять виключно інформаційний характер.

Представник зауважує, що зазначені листи не є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який тягне за собою спричинення будь-яких правових наслідків для позивача.

Наявність у зазначених листах посилань щодо роз`яснення обчислення пенсії не можуть впливати на наявність або відсутність у позивача права на перерахунок пенсії без прийняття суб`єктом владних повноважень, яким є Головне управління, передбаченого законом рішення.

За результатами розгляду звернень позивачці було надано роз`яснення щодо пенсійного забезпечення та повідомлено наступне.

ОСОБА_1 з 18.04.2023 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), з урахуванням даних про стаж та заробітну плату.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 27 років 03 місяці 11 днів (стаж зарахований по 31.03.2013). Коефіцієнт страхового стажу обчислений відповідно до статті 25 Закону №1058 становить 0,27250.

До страхового стажу зараховано період навчання відповідно до диплома від 24.07.1987 за № 413291, трудової книжки НОМЕР_1 та даних системи персоніфікованого обліку, за виключенням періодів з 01.09.2007 по 30.11.2007 та з 24.09.2008 по 08.12.2008, за які відсутня сплата страхових внесків роботодавцем.

Згідно з статтею 24 Закону №1058 страховий стаж - період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж за період до впровадження системи персоніфікованого обліку, до 31.12.2003 зараховується на підставі трудової книжки або документів про стаж та з 01.01.2004 обчислюється за даними персоніфікованого обліку на підставі довідки з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу є сплата внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання звітів до Державної фіскальної служби України.

Відповідно до пункту 3 розділу 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2018 за №476/31928 (далі - Положення) відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 статті 24 Закону №1058 пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Тому для застосування кратності при обчисленні страхового стажу за період з 01.04.2010 по 20.04.2015 для призначення позивачу пенсії за віком підстави відсутні.

Крім того представник зазначає, що відповідно до ст.4 Закону №1058 Головне управління у питаннях призначення та виплати пенсій керується законодавством про пенсійне забезпечення та міжнародними договорами з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Враховуючи викладене, періоди роботи за межами України зараховуються до страхового стажу за умови, що особа підлягала державному соціальному страхуванню та сплачувала страхові внески до Пенсійного фонду України або у разі якщо це передбачено нормами міжнародних договорів. Питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали в Республіці Польща, регулюються Угодою між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012.

Україною проводиться зарахування страхового стажу, набутого на території держави, з якою укладено двосторонню Угоду за принципом пропорційності, на підставі одержаних від іншої сторони формулярів про підтвердження цього стажу. Тому, страховий стаж, набутий на території Республіки Польща, враховується лише для визначення (набуття) права на пенсію, тому при обчисленні розміру пенсії, так і при подальших її перерахунках страховий стаж набутий на території Республіки Польща не враховується.

Для підтвердження стажу, набутого на території країни, з якою укладено угоду, та при досягненні пенсійного віку згідно з їхнім законодавством громадянам України слід звертатись до органів Пенсійного фонду за місцем проживання із заявою, документами, що засвідчують особу, про підтвердження стажу роботи на території іншої держави та іншими документами, в залежності від країни, де працювала особа.

При цьому, підтвердження такого стажу (набутого за кордоном) здійснюється безпосередньо органами Пенсійного фонду України за допомогою надсилання відповідних формулярів. Для формування формуляра, заявник повинен звернутися до органу Пенсійного фонду України або через вебпортал Пенсійного фонду України та заповнити відповідний бланк-заяву. При заповнені заяви, має бути обов`язково вказано обліковий номер PESEL, а якщо не вказано PESEL, потрібно вказати серію і номер посвідчення особи або паспорту та ідентифікаційний податковий номер.

До формулярів - заяв про підтвердження стажу, заявник повинен додати:

- документи про періоди роботи на території Польщі;

- довідку банку з підтвердженням вказаного в заяві номеру банківського рахунку.

Відтак, представник відповідача вважає, що дії Головного управління є правомірними, у спірних правовідносинах Головне управління діяло у відповідності до чинного законодавства та в межах своєї компетенції, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що з 18.04.2023 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Пенсія призначена позивачці відповідно до рішення відповідача №40 від 07.07.2023, на підставі заяви позивачки від 18.04.2023 року про призначення пенсії за віком (Список №2 ) ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, під час призначення пенсії відповідачем до страхового стажу позивача не зараховані періоди з 18.07.1987 по 24.07.1987 включно (частина періоду навчання), а періоди роботи в медичному закладі з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014, з 15.10.2014 по 20.04.2015 не зараховано в подвійному розмірі.

Крім того, до стажу та заробітку для обчислення пенсії не зараховано періоди трудової діяльності на території Польщі з 03.11.2020 по 25.01.2021, з 21.09.2021 по 10.12.2021, з 04.01.2022 по 30.03.2022, з 06.10.2022 до 31.12.2022, з 02.01.2023 по 27.02.2023.

Позивач зверталась до відповідача із заявами про перерахунок пенсії шляхом зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу та врахування заробітку для обчислення розміру пенсії.

Однак, листами від 06.11.2023, від 20.12.2023 та від 21.12.2023 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії позивачу. Підставами для відмови відповідач зазначає, що пільговий порядок обчислення стажу роботи застосовується виключно в частині права на пенсію за віком на пільгових умовах та на вислугу років, а в частині періодів роботи на території Польщі, зазначено, що страховий стаж враховується виключно для визначення права на пенсію в Україні та за допомогою заповнення і надсилання відповідних формулярів. На підставі поданих документів спеціалістами заповнюються так звані формуляри зв`язку, які відправляються до Пенсійного фонду України з подальшим надсиланням до компетентного органу відповідної держави, який розглядає пакет документів та у випадку позитивного вирішення питання та призначення частини пенсії виплачує її особі через банківську установу. Україною проводиться зарахування страхового стажу, набутого на території держави, з якою укладено двосторонню Угоду за принципом пропорційності, на підставі одержаних від іншої сторони формулярів про підтвердження цього стажу. Тому страховий стаж, набутий на території Республіки Польщі, враховується лише для визначення (набуття) права на пенсію, тому при обчисленні розміру пенсії так і при подальших її перерахунках страховий стаж, набутий на території Республіки Польща не враховується. Також позивачу роз`яснено, що для підготовки формуляра заявнику необхідно особисто звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про порушення клопотання щодо підтвердження стажу в Республіці Польща та наступними документами: карта побуту з відповідним PESEL/NIP кодом, закордонний паспорт, документи про періоди роботи на території Польщі, довідку з банку з підтвердженням вказаного в заяві номеру банківського рахунку.

Не погоджуючись з вказаними діями пенсійного органу, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами в справі, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ст. 44 Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку. У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Матеріали справи свідчать, що з 18.04.2023 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Разом з тим, згідно з відомостями форми РС-право під час призначення пенсії відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано частину періоду навчання у Вінницькому СПТУ-22, а саме з 18.07.1987 по 24.07.1987.

Також судом встановлено, що відповідачем до страхового стажу позивача періоди роботи в медичному закладі за Списком № 2 з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014, з 15.10.2014 по 20.04.2015 не зараховано в подвійному розмірі.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо неврахування до страхового стажу частини періоду навчання позивачки з 18.07.1997 по 24.07.1987, суд зауважує таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Положення пункту 1.5 Інструкції 1.5. вказують, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. д ч. 3 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як свідчать матеріали справи, згідно з записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 21.08.1987 позивач в період з 01.09.1986 по 24.07.1987 навчалася у Вінницькому СПТУ-22.

Диплом №413291 про закінчення позивачкою ОСОБА_1 повного курсу середнього професійно технічного училища на базі середньої освіти за професією огранник алмазів в діаманти Вінницького СПТУ-22 видано 24 липня 1087 року.

Таким чином, період навчання у Вінницькому СПТУ-22, зокрема з 18.07.1987 по 24.07.1987 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо питання зарахування періодів роботи позивача в медичному закладі за Списком № 2 з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014, з 15.10.2014 по 20.04.2015 в подвійному розмірі, суд зазначає таке.

01.01.2004 набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до його Преамбули цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За правилами частини 4 статті 24 цього Закону (тут і далі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.03.2023 № 12, виданою КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Академіка Ющенка позивач з 01.04.2010 по 20.04.2015 5 років 0 місяців 20 днів працювала повний робочий день за професією медична сестра та виконувала роботи з безпосереднього обслуговування психічно-хворих пацієнтів кабінету функціональної діагностики. Вказана посада передбачена Списком № 2 розділ ХХIV підрозділ 24в Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р. Підстава для видачі довідки: особова картка НОМЕР_2 , книги наказів та особові рахунки по заробітній платі з 2010-2015р. Додаткові відомості: накази про атестації робочих місць: № 5 А від 12.01.1994р., № 104 від 21.05.2007р., № 85 від 18.05.2012р. Вперше атестація робочих місць проведена наказом № 5 5А від 12.01.1994р.

Крім того, період роботи позивача на посаді медичної сестри кабінету функціональної діагностики з 01.04.2010 по 20.04.2015 також підтверджується довідкою від 23.03.2023 № 93, виданою КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.. Академіка Ющенка. Відповідно до змісту вказаної довідки зазначено, що згідно з Законом України Про внесення зміни до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення №1110-IV від 10.07.2003р. робота в психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Довідка видана на підставі особової картки П-2, книги наказів та відомостей про заробітну плату з 2009-2015роки.

За правилами статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та в силу приписів пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи у психіатричному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що періоди роботи позивача в медичному закладі за Списком № 2 з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014, з 15.10.2014 по 20.04.2015 підлягають зарахуванню до страхового стажу у подвійному розмірі та, відповідно, за наслідком проведеного перерахунку страхового стажу підлягає перерахунку пенсія за віком, призначена позивачці згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17 та від 27 квітня 2023 у справі № 160/14078/22.

Щодо позовних вимог про зарахування періодів трудової діяльності позивача в Польщі з 03.11.2020 по 25.01.2021, з 21.09.2021 по 10.12.2021, з 04.01.2022 по 30.03.2022, з 06.10.2022 до 31.12.2022, з 02.01.2023 по 27.02.2023, суд враховує наступне.

Як встановлено судом, пенсія призначена позивачці відповідно до рішення відповідача №40 від 07.07.2023, на підставі заяви позивачки від 18.04.2023 року про призначення пенсії за віком (Список №2 ) ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява, в переліку документів, доданих до неї, не містить жодного документу щодо стажу роботи позивачки на території Республіки Польщі.

Проте, в подальшому, позивачкою було подано до ГУ ПФУ у Вінницькій області заяву про перерахунок пенсії від 09 жовтня 2023 року, в якій ОСОБА_1 просила, зокрема при перерахунку розміру її пенсії зарахувати до її стажу та заробітку для обчислення розміру пенсії періоди її трудової діяльності на території Польщі з 03.11.2020 по 25.01.2021, з 21.09.2021 по 10.12.2021, з 04.01.2022 по 30.03.2022, з 06.10.2022 до 31.12.2022, з 02.01.2023 по 27.02.2023 згідно з двома довідками від 06.09.2023 року.

Надаючи оцінку таким доводам позивачки, суд зауважує наступне.

За приписами статті 4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, та складається в тому числі з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Отже правове регулювання зазначених правовідносин здійснюється з врахуванням міжнародних договорів.

Так, з 01.01.2014 набула чинності Угода між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012 (далі - Угода), ратифікована Законом №458-VII від 05.09.2013.

Положення зазначеної Угоди базуються на "пропорційному принципі", за яким право на пенсію буде визначатися, виходячи із сумарного стажу, набутого на території України та Польщі, однак кожна держава призначатиме та виплачуватиме пенсію за страховий стаж, набутий на її території, період якого становитиме не менше ніж 12 місяців.

Угода застосовується стосовно України - до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується: 1) хвороби (тимчасової непрацездатності), вагітності та пологів (материнства); 2) нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань та/або смерті з цих причин; 3) безробіття; 4) пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; 5) допомоги на поховання.

Так, 4-5 лютого 2014 року у м. Львові відбулася зустріч представників Пенсійного фонду України та Установи соціального страхування Республіки Польща (ZUS) щодо узгодження процедур дій та бланків формулярів зв`язку, передбачених для застосування при реалізації Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, яка була підписана 18 травня 2012 року, які були оформлені відповідним Протоколом.

Згідно вказаного Протоколу сторони, на виконання пункту 2 статті 2 Адміністративного договору щодо застосування Угоди було обговорено та погоджено двомовні формуляри стосовно пенсійного забезпечення для співпраці при реалізації положень Угоди:

для Української Сторони UA-PL 5, UA-PL 6, UA-PL 8, UA-PL 9, UA-PL 10 та UA-PL 12;

для Польської Сторони PL-UA 5, PL-UA 6, PL-UA 7, PL-UA 11, PL-UA 12 та PL-UA 13.

Зразки формулярів додано до Протоколу.

Якщо особа працювала в Польщі і в Україні, то вона може отримувати 2 пенсії або допомоги від Управління соціального страхування (ZUS) і від установ соціального страхування України. Однак, необхідно виконати умови для нарахування особі пенсії або допомоги на території кожної з цих держав.

Відповідно до інформаційного роз`яснення Пенсійного фонду України, розміщеного на інформаційній сторінці вебпорталу, щодо порядку подачі документів для призначення пенсії на підставі Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення та території України, для призначення пенсії за страховий стаж, набутий на території Польщі, заявник повинен звернутись до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем свого проживання та заповнити відповідний бланк-заяву: PL 8 заяву про призначення польської пенсії по віку або по інвалідності; чи UA-PL 9 заяву про призначення польської пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Зразки вище названих бланків про призначення польської пенсії надаються заявникам, які проживають в Україні, відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України за місцем проживання, а також містяться на веб-сайті Пенсійного фонду України (www.pfu.gov.ua > каталог > міжнародній спільноті ).

При заповненні бланків заявник має обов`язково вказати обліковий номер PESEL, а якщо не вказано PESEL, потрібно вказати серію і номер посвідчення особи або паспорту. Якщо для особи податковим ідентифікатором є NIP (ІПН ідентифікаційний податковий номер), то потрібно його зазначити.

До формулярів заяв про призначення польської пенсії заявник повинен додати:

документи про періоди роботи на території Польщі (довідка про працевлаштування, військовий квиток, страхове свідоцтво, довідка з навчального закладу, що підтверджує отримання вищої освіти);

довідку банку з підтвердженням вказаного в бланку заяви номеру банківського рахунку;

інші документи, необхідні для встановлення права на отримання польської пенсії.

Документи необхідні для призначення конкретного виду пенсії детально викладені в Примітках до форм заяв UAPL 8 i UAPL 9. Ці документи заявник повинен подати в оригіналі або їх копії. Копії документів можна завірити у територіальному органі Пенсійного фонду України за місцем проживання (або нотаріусом чи консулом РП).

Територіальний орган ПФУ підтверджує достовірність персональних даних, вказаних заявником у формулярі з даними, що містяться у доданих доказових документах, а потім пересилає отриману від заявника заяву та документи, необхідні для призначення польської пенсії на розгляд у ZUS (Установа соціального страхування Відділення у Жешові, Відділ Реалізації Міжнародних Договорів, Ал. Пілсудського 12, 35-075 м. Мешів) чи KRUS (Каса соціального страхування працівників сільського господарства, Регіональне відділення у Кракові, Територіальне відділення в м. Новий Сонч вул. Млинська 8, 33-300 м. Новий Сонч) через Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Заявник, який подає заяву на отримання виплат виключно за страхові періоди в Польщі, може подати заяву за посередництва української установи за місцем проживання або безпосередньо до відповідної польської установи чи.

Заява про поновлення виплати польської пенсії, може подаватись в довільній формі, наприклад, у вигляді листа.

Заявник повинен надавати інформацію та документи, що стосуються обставин, які впливають на наявність права на пенсію та її виплату, в т.ч. дані про: смерть одержувачів; виконання або припинення виконування оплачуваної діяльності та рівень отримуваного від цього доходу; зміни персонально-адресних даних; зміни назви банку та номеру банківського рахунку; зміни страхового стажу і ступеню непрацездатності / інвалідності; навчання або припинення навчання в школі; початок або припинення ведення сільського господарства.

Таким чином, особа, яка працювала в Україні і в Польщі має право на зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу для визначення права на пенсію та призначення пенсії за віком в обох країнах, у разі дотримання певної процедури.

При цьому, пенсія за страховий стаж роботи набутий в Україні і в Польщі виплачується пропорційно, тобто кожна держава призначатиме та виплачуватиме пенсію за страховий стаж, набутий на її території, період якого становитиме не менше ніж 12 місяців.

Так, відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012 р. стаж, набутий на території Польщі, враховується до страхового стажу для визначення права на отримання пенсії в Україні.

Тобто якщо людина має страховий стаж в Україні та працювала в Польщі, то для визначення права на призначення пенсії такі стажі підсумовуються.

Водночас згідно з положеннями Угоди кожна із країн розраховує розмір пенсії відповідно до норм свого національного законодавства за стаж, набутий на її території.

Зазначене кореспондує з приписами ст. 12 «Підсумовування страхового стажу» розділу 3 Угоди, згідно з якими «1. Якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.

2. Якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність отримання права на пенсію від набуття страхового стажу у професії, на яку поширюється страхування, що функціонує в спеціальній системі, або від виконання певної трудової діяльності, то страховий стаж, набутий в цій професії або при виконанні такої трудової діяльності відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони, підсумовується при призначенні пенсії.

3. Якщо, після підсумовування, відповідно до пункту 1, застрахована особа не набуває права на пенсію, компетентна установа Договірної Сторони враховує страховий стаж, набутий в третій державі, з якою обидві Договірні Сторони зв`язані міжнародною угодою, яка передбачає підсумовування страхового стажу.»

Порядок призначення пенсії, коли право на неї виникає після застосування положень ст. 12 Угоди, врегульовано ст. 16 «Пенсії з підсумовуванням страхового стажу». Зокрема встановлено, що якщо відповідно до законодавства однієї із Договірних Сторін, право на пенсію виникає після застосування положень статті 12 цієї Угоди, компетентна установа цієї Договірної Сторони призначає пенсію у такий спосіб:

1) підраховує теоретичний розмір пенсії, належний у випадку, якщо б весь страховий стаж був набутий відповідно до чинного законодавства;

2) для визначення теоретичного розміру пенсії, про яку йдеться у пункті 1, при встановленні бази розрахунку, враховується лише заробітна плата, отримана відповідно до законодавства, що застосовується компетентною установою, а також внески, сплачені відповідно до цього законодавства;

3) на основі теоретичного розміру, про який йдеться у пункті 1, компетентна установа визначає дійсний розмір пенсії, на підставі пропорції страхового стажу, набутого відповідно до законодавства, яке застосовує компетентна установа, що призначає пенсію, до суми загального набутого страхового стажу.

В свою чергу, стаття 15 Угоди регулює питання пенсії без підсумовування страхового стажу, якою визначено, що якщо відповідно до законодавства однієї із Договірних Сторін, існує право на пенсію без врахування страхового стажу, набутого відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони, компетентна установа визначає право на цю допомогу та її розмір виключно на підставі страхового стажу, набутого згідно із законодавством, яке вона застосовує.

Відтак, суд погоджується з доводами представника відповідача, що страховий стаж, набутий позивачем на території Республіки Польща враховується виключно для визначення права на пенсію в Україні та за умови підтвердження даного стажу в установленому законодавством порядку.

Поряд з цим, стаж роботи позивачки в Україні на момент її звернення за призначенням пенсії був достатнім для визначення її права на пенсію, в звязку з чим рішенням відповідача №40 від 07.07.2023 позивачці з 18.04.2023 року призначено пенсії за віком згідно з Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням Прикінцевих положень п. 2 ч. 1, та ст. 13 «б» Закону України №1788 ( робота за Списком №2 ).

Таким чином, оскільки позивач має право на пенсію в Україні без підсумовування страхового стажу, відтак була відсутня необхідність у врахуванні страхового стажу, набутого на території Польщі, для визначення такого права. При цьому, стаж роботи позивачки на території Польщі жодним чином не впливає на її страховий стаж в Україні для призначення (визначення розміру пенсії ).

Наведене узгоджується з нормами ст. 15 та 16 Угоди.

Відтак, проведений відповідачем обрахунок стажу в цій частині жодним чином не порушує права позивачки на призначення та отримання пенсії у відповідному розмірі.

Суд ще раз наголошує, що згідно з положеннями Угоди кожна із країн розраховує розмір пенсії відповідно до норм свого національного законодавства за стаж, набутий на її території.

В свою чергу, для призначення пенсії за страховий стаж, набутий позивачкою на території Польщі, позивачем не виконано процедури підтвердження стажу, набутого на території Республіки Польща, в установленому законодавством порядку, механізм якої описаний судом вище.

При цьому, суду не надано належних доказів, що позивач зверталася до відповідача з відповідною заявою щодо видачі формуляру заяви про призначення польської пенсії ( з долученням до такої заяви необхідного переліку документів ), в той час як зміст заяви від 09 жовтня 2023 року свідчить, що позивач просила врахувати при призначенні їй пенсії в Україні ( за українським пенсійним законодавством ) в її страховому стажі та заробітку для обчислення пенсії періоди трудової діяльності на територїї Польщі.

При цьому, посилання позивачки на талони №194 від 18.01.2024 та №343 від 12.01.2024 року не доводять, що позивач при таких зверненнях просила відповідача надати саме формуляр заяви про призначення польської пенсії.

Відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з вищенаведених мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії періоду навчання з 18.07.1987 по 24.07.1987, зазначеного в трудовій книжці НОМЕР_1 від 21.08.1987 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 18.07.1987 по 24.07.1987, зазначений в трудовій книжці НОМЕР_1 від 21.08.1987 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії періодів роботи з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014 та з 15.10.2014 по 20.04.2015 у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.04.2010 по 29.04.2012, з 01.05.2012 по 29.09.2014 та з 15.10.2014 по 20.04.2015 у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з 18.04.2023, з урахуванням перераховано страхового стажу та з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна