Справа № 160/18623/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
11.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 31.05.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням періодів з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року, з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 09.02.2009 року по 28.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року, з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року по 15.01.2003 року до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202, підземні роботи.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2024 року зазначена вище справа розподілена та 12.07.2024 року передана судді Пруднику С.В.
16.07.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
В період з 05.08.2024 року по 06.09.2024 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 31.05.2024 року, встановленого зразка, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який уповноважений розглянути подану заяву ОСОБА_1 .
З тексту згаданого рішення убачається наступне. Відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових, умовах ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вік заявника 40 років. Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 31.05.2024. Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланню, руди та інших корисних копалин, ira будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, шо затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних, професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.1993 року Ха637 „Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (даті -Порядок №637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості шо визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконанім роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Довідка про період роботи в шкідливих умовах праці видається підприємством, установою, організацією або правонаступником з доданням документів про реорганізацію. Документи, шо подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою. Відповідно до роз`яснень Мінсоцзахисту України, викладених в листі від 05.11.1993р. №02-81 періоди навчання робітників підземним професіям зараховуються до пільгового стажу при умові підтвердження на підставі первинних документів тривалість роботи на підземних умовах, навчання підземним професіям повинно проходити на протязі повного робочого дня, оплата праці повинна здійснюватися за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються. Результати розгляду документів, доданих до заяви. Відповідно до довідки №88/31 від 18.03.2024р. до пільгового стажу не зараховано період роботи учнем підземного машиніста електровоза з 23.09.2002р. по 11.12.2002р., оскільки за вказаний період відсутні дані про одержувану тарифну ставку, за якою провадилася оплата праці, або дані про підземні спуски у шахту. Відповідно до довідки №193/31 від 09.06.2022р. до пільгового стажу не зараховані періоди простою - з 09.02.2009р. по 28.02.2009р., з 01.03.2009р. по 22.03.2009р.; періоди учбової відпустки - з 07.09.2006р. по 16.09.2006р., з 22.01.2007р. по 31.01.2007р., з 11.06.2007р. по 21.06.2007р., з 03.06.2008р. по 24.06.2008р., з 19.01.2009р. по 08.02.2009р„ з 01.06.2009р. по 19.06.2009р., з 12.03.2010р. по 31.03.2010р.; періоди не знаходження в шкідливих умовах - з 15.02.2013р. по 31.03.2013р., оскільки в зазначені періоди заявник не був задіяним повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами під землею. Згідно реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності. Страховий стаж особи становить 22 роки 09 місяців 28 днів. Пільговий стаж особи за списком №1 з урахуванням роботи на пільгових умовах становить 18 років 10 місяців 20 днів. Страховий стаж з урахуванням пільгового стажу становить 37 років 08 місяців. Пільговий стаж роботи на підземних роботах за Постановою №»202, підземні роботи з урахуванням військової служби в особливий період (01 рік 10 місяців 07 днів) та періодів навчання (03 роки 01 місяць 12 днів) становить: роботи підземні, провідні професії (20р.) - 13 років 08 місяців 26 днів; роботи підземні, професії за пост.202 (25р.)- 21 рік 10 місяців 12 днів. Працює. За наявним страховим стажем особа мас право на пенсійну виплату при набутті необхідного пільгового стажу. Отже, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Не погоджуючись з прийняттям відповідачем спірного рішення та такими діями відповідачів позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Аналогічна норма закріплена і в частині 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - «Закон № 1788-ХІІ»), в якій зазначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
При цьому, згідно з положеннями ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 № 1788- ХІІ (далі - «Закон № 1788-ХІІ») основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затв. Наказом Мінсоцполітики України від 18.11.2005 року № 383) встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації робочого місця, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу (пільгову) довідку встановленого зразка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - «Порядок № 637»).
Згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до пункту 20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердженням трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
У свою чергу усі періоди роботи позивача підтверджено записами у трудовій книжці, враховуючи такі записи, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
При цьому, одночасно із заявою про призначення пенсії від 31.05.2024 року позивач надав серед іншого: диплом про навчання НОМЕР_1 (з додатком HP № 21335840), трудову книжку НОМЕР_2 , уточнюючу (пільгову) довідку № 88/31 від 18.03.2024 року.
Вказані документи належним чином підтверджують, що в спірний період з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року позивач навчався в ПТУ № 68 м. Марганець за пільговими шахтарськими професіями та проходив виробничу практику на підприємстві AT «Марганецький ГЗК» за професією «підземний машиніст електровоза» з повним робочим днем під землею, що передбачена відповідним Списком № 1, а відтак підтверджується право позивача на зарахування цього періоду до підземного стажу роботи позивача за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Окрім того, в матеріалах пенсійної справи наявна персональна відомість форми ОК-5 позивача, яка серед іншого, містить інформацію про його спеціальний стаж за 2002 рік.
Отже у даному випадку суд вважає, що не зарахувавши період виробничої практики позивача з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року до пільгового стажу його роботи з мотиву відсутності даних про одержувану тарифну ставку, з якої проводилась оплата праці, або даних про підземні спуски у шахту, відповідач вийшов за межі своїх повноважень.
Згідно спірного рішення та документу про розрахунок стажу позивача форми РС-право відповідач не зарахував до його пільгового стажу роботи періоди простою підприємства через виробничу потребу з 09.02.2009 року по 28.02.2009 року, з 01.03.2009 року по 22.03.2009 року, оскільки в цей час позивач не був задіяний повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами під землею.
Разом з цим, згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України, які викладені у листі від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 у справі № 423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Саме тому суд вважає, що у позивача є право на зарахування до пільгового стажу за Списком № 1, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» часу простою підприємства AT «Марганецький ГЗК» через виробничу потребу з 09.02.2009 року по 28.02.2009 року.
За таких умов суд вважає, що не прийнявши до уваги сталу судову практику та проігнорувавши роз`яснення Міністерства соціальної політики України, які викладені у листі від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16, щодо умов та підстав для зарахування часу простою до пільгового стажу працівника, відповідач вийшов за межі своїх повноважень.
Згідно спірного рішення та документу про розрахунок мого стажу форми РС-право відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди його перебування в учбових відпустках з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року, оскільки в цей час позивач не був задіяний повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами під землею.
Вказані дії відповідача суд вважає протиправними, оскільки згідно приписів діючого трудового законодавства України:
1) право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи та заробітної плати (ст. 2 Закону України «Про відпустки»);
2) на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата (ст. 217 КЗпП України).
Наявні в матеріалах пенсійної справи позивача документи (трудова книжка НОМЕР_2 , персональна відомість форми ОК-5, довідка № 193/31 від 09.06.2022) свідчать що: працюючи на підприємстві AT «Марганецький ГЗК» за провідною шахтарською професією ГРОЗ (професія входить до Списку № 1) позивачу надавались додаткові відпустки у зв`язку з навчанням з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року; на весь час цих додаткових учбових відпусток згідно із законодавством за позивачем зберігалась його середня заробітна плата за професією ГРОЗ; на весь час цих додаткових учбових відпусток згідно із законодавством за позивачем зберігалось його основне робоче місце за професією ГРОЗ.
Отже у даному випадку суд вважає, що відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу позивача за провідною шахтарською професією ГРОЗ часу перебування позивача в додаткових відпустках у зв`язку з навчанням з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року, відповідач вийшов за межі своїх повноважень.
Згідно спірного рішення відповідач обрахував пільговий стаж позивача на підземних роботах за Постановою № 202 в загальній кількості 21 рік 10 місяців 12 днів з урахуванням: періоду військової служби позивача в особливий період (01 рік 10 місяців 07 днів); періодів навчання (03 роки 01 місяць 12 днів).
Проте, згідно документу про розрахунок стажу позивача форми РС-право відповідач зарахував до пільгового стажу роботи позивача за Постановою № 202, підземні роботи тільки період його військової служби в особливий період з 25.02.2022 року по 31.12.2023 року (01 рік 10 місяців 07 днів), а періоди навчання позивача з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року по 15.01.2003 року (03 роки 01 місяць 12 днів) були зараховані відповідачем лише до загального стажу.
Отже фактично, під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 31.05.2024 року та підрахунку наявного у позивача страхового стажу відповідач не зарахував до його пільгового стажу на підземних роботах за Постановою № 202, підземні роботи жодного дня його навчання з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року та з 12.12.2002 року по 15.01.2003 року.
Дії відповідача щодо не зарахування періодів з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року по 15.01.2003 року до пільгового стажу позивача на підземних роботах за Постановою № 202, підземні роботи суд вважає протиправними з огляду на наступне.
Згідно ст. 4 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», система професійної (професійно-технічної) освіти складається із закладів професійної (професійно- технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування, що проводять діяльність у галузі професійної (професійно-технічної) освіти, навчально-методичних, науково- методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо- поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у професійно-технічному закладі зараховується до трудового стажу учня, у тому числі в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Матеріали пенсійної справи позивача свідчать, що одночасно із заявою про призначення пенсії від 31.05.2024 року позивач надав відповідачу весь необхідний пакет документів, в тому числі: диплом про навчання НОМЕР_1 разом із додатком НР № 21335840, трудову книжку НОМЕР_2 , уточнюючу (пільгову) довідку № 88/31 від 18.03.2024.
Вказані документи підтверджують: факт навчання з 01.09.1999 року по 15.01.2003 року в ПТУ № 68 м. Марганець за пільговими шахтарськими професіями, що передбачені Списком № 1; факт проходження позивачем виробничої практики з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року на підприємстві АТ «Марганецький ГЗК» в умовах зайнятості повний робочий день під землею за пільговою шахтарською професією, що передбачена Списком № 1; факт працевлаштування позивача в установлений тримісячний строк на підприємство АТ «Марганецький ГЗК» за пільговою шахтарською професією, що передбачена Списком № 1.
Тому суд вважає, що за таких умов позивач має право на зарахування до його пільгового стажу на підземних роботах за Постановою № 202, підземні роботи періодів його навчання з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року по 15.01.2003 року.
На підставі наведеного суд вважає, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 31.05.2024 року, пільговий стаж позивача на підземних роботах за Постановою № 202 з урахуванням спірних періодів складав більше 25 років, що було достатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Та як наслідок слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202, підземні роботи періоди: з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року, з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 09.02.2009 року по 28.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року, з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 31.05.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.
Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти своїм рішенням компетенцію уповноваженого органу державної влади, через що вимоги про зобов`язання призначити пенсію також задоволенню не підлягають.
З урахуванням зазначеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положеннями частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору в розмірі 1211,20 грн., адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202, підземні роботи періоди: з 23.09.2002 року по 11.12.2002 року, з 07.09.2006 року по 16.09.2006 року, з 22.01.2007 року по 31.01.2007 року, з 11.06.2007 року по 21.06.2007 року, з 03.06.2008 року по 24.06.2008 року, з 19.01.2009 року по 08.02.2009 року, з 09.02.2009 року по 28.02.2009 року, з 01.06.2009 року по 19.06.2009 року, з 15.02.2013 року по 31.03.2013 року, з 01.09.1999 року по 08.09.2002 року, з 12.12.2002 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник