Справа № 460/139/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року м. Рівне №460/139/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.06.2023 № 74 про відмову позиивачу у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу починаючи з 03.07.2023 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви, вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи загальний страховий стаж більше 31 років та статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 31.06.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення мені пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.06.2023 № 74 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що, заявником не підтверджено періоду роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років. У рішенні зазначено, що додані до заяви про призначення пенсії документи, в тому числі довідка від 27.03.2023 № 936 про реєстрацію і проживання в селі Березове Рокитнівського району Рівненської області в період з 26.04.1986 по 27.12.1989 не підтверджує факт постійного проживання чи роботи ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки актом перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про період проживання на території радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення) від 04.05.2023 № 700-1102-1/3054 проживання не підтверджено.

15.01.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що згідно з довідкою виконавчого комітету Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області № 936 від 27.03.2023, позивач зареєстрований і проживає в с. Березове з 26.04.1986 по 27.12.1989, з 16.07.2019 по даний час, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. При цьому, відповідач зауважує, що пенсійним органом проведено перевірку достовірності відомостей, зазначених в довідці від 27.03.2023 № 936, якою встановлено, що згідно наданих погосподарських по селу Березове за 1986-1990 роки та 2016-2025 роки (інші документи на перевірку не надавались) встановлено розбіжності між даними, зазначеними в довідці від 27.03.2023 № 936, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та даними в документах, наданих на перевірку, а саме: підтвердити період реєстрації та проживання з 26.04.1986 по 27.12.1989, зазначений в довідці від 27.03.2023 № 936, не вбачається можливим, оскільки в погосподарській книзі № 4 по селу Березове за 1986-1990 роки містяться ознаки виправлень шляхом підтирання та наведення цифр у даті вибуття. Пенсійний орган вказав, що враховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 10.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином, який постійно проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1 , виданого 03.06.1993 Рівненською обласною державною адміністрацією.

Довідкою Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 27.03.2023 № 936 підтверджується, що позивач дійсно з 26.04.1986 по 27.12.1989 та з 16.07.2019 по дату видачі довідки був зареєстрований та постійно проживав в с. Березове Рокитнівського (нині Сарненського) району Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільно відселення (ІІІ зона).

20.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням відповідача від 16.06.2023 № 74 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що не підтверджено періоду роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, оскільки актом перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про період проживання на території радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення) від 04.05.2023 № 700-1102-1/3054 проживання не підтверджено.

Не погоджуючись з рішенням органу пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії від 16.06.2023 №74, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Спірною у даній справі є відмова відповідача у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що, на переконання Пенсійного органу, позивач прожив в зоні гарантованого добровільного відселення лише 3 роки 9 місяців 12 днів, оскільки актом перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про періоди проживання на території радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення) від 04.05.2023 № 1700-1102-1/3054 проживання не підтверджено.

При цьому, зі змісту оскаржуваного рішення, вбачається, що останнім не заперечується факт наявності мінімального страхового стажу позивача для призначення пенсії.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії по досягненню 54 річного віку суд враховує Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Тобто, вказаними вище положеннями Порядку № 22-1 чітко відображено які саме документи засвідчують особливий статус особи, що потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підтвердження іншими документами такого статусу, як і визначення права на призначення пенсії за віком із зниженням відповідного пенсійного віку з урахуванням інших відомостей не передбачено чинним законодавством.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 20.04.2023 позивачем додано довідку Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 27.03.2023 № 936 про періоди проживання в зоні радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) Серії НОМЕР_1 від 03.06.1993, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 25.08.1992 № 501 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 501) (у редакції, чинній на дату видані посвідчення позивачу), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи та коло осіб, яким вони видаються. У преамбулі до Порядку № 501 визначено дозволити використовувати для видачі громадянам уже виготовлені бланки посвідчень (без вкладишів до них) за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів УРСР від 18.06.1991 № 44 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Порядок - № 501) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17, від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17, від 31.10.2019 у справі № 212/12245/13-а та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні даної справи.

З аналізу наведених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, Законом № 796-ХІІ та Порядком № 501 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 569/7589/17 (№ 14-560цс18) також зазначалось, що "… право на пенсію відповідно до Закону № 796-XII мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові 19 червня 2024 року в справа № 500/8031/21.

Суд зазначає, що питання проживання позивачем не менше 3 років у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні їй статусу потерпілої особи, відтак факт проживання чи роботи позивача на території радіоактивного забруднення перевірявся відповідними комісіями при видачі посвідчення.

На час звернення позивача до суду належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії ніким не оспорювалась, посвідчення громадянина, який є потерпілим від Чорнобильської катастрофи не скасовано, не визнано недійсним, а отже є таким, що підлягає для застосування і надання пільг, встановлених Законом № 796-ХІІ. Однією із таких пільг є зменшення віку, необхідного для призначення і виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону № 796-ХІІ.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що видавши позивачу посвідчення Серії Б категорії 3 було визнано, що позивач має право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17, від 09.01.2020 у справі № 363/3976/16-а та від 06.04.2020 у справі № 752/15346/17.

Судом проаналізовано довідку Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 27.03.2023 № 936, якою стверджується, що позивач дійсно постійно проживав в с. Березове Сарненського району Рівненської області з 26.04.1986 по 27.12.1989 (3 роки 8 місяців 2 дні) та з 16.07.2019 по 27.03.2023 (3 роки 8 місяців 12 днів), що загалом складає не менше 3 роки станом на 01.01.1993 та 7 років 4 місяці 14 дні станом на дату подання відповідачу заяви про призначення пенсії за віком.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 (далі - Перелік № 106), с. Березове Сарненського району Рівненської області відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідач стверджує, що наявність в погосподарській книзі виправлення у графі тимчасового виїзду ОСОБА_1 з с. Березове Сарненського р-ну Рівненської області в м. Рівне 27.12.1989 спростовує факт його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.

Суд бере до уваги те, що у вказаній графі погосподарської книги Березівської сільської ради (господарства з № 264 по № 3259 на 1986, 1987, 1988, 1989, 1990 роки) міститься виправлення/наведення, вчинене посадовими особами сільської ради в 1989 році.

Однак, на переконання суду, в сукупності наявних в матеріалах справи документів та враховуючи наявність у позивача статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, не спростовується факт проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 27.12.1989, оскільки інших доказів роботи, навчання поза межами зони забруднення відповідач не надав. Водночас, із записів трудової книжки можливо встановити період проживання позивача в забрудненій зоні, що відповідає довідці Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 27.03.2023 № 936.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано, а судом не здобуто будь-які докази вибуття позивача із с. Березове Сарненського р-ну Рівненської області раніше, ніж 27.12.1989 як зазначено в погосподарській книзі.

За відсутності таких доказів, наявність в погосподарській книзі за 1986-1990 роки у записі про тимчасове вибуття позивача до м. Рівне виправлень, яке полягає у наведенні дати вибуття, на переконання суду, не може спростовувати факту чи період проживання ОСОБА_1 в зоні гарантованого добровільного відселення.

Крім того, акт перевірки, що виготовлений Пенсійним органом, підписаний головою сільської ради не був, оскільки з його змістом уповноважена особа сільської ради не погоджувалась, про що свідчить акт відмови від підпису від 04.05.2023, тому саме довідка Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 27.03.2023 № 936 підтверджує період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, наданими відповідачу документами, передбаченими Порядком № 22-1, підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років з 26.04.1986 по 27.12.1989 (3 роки 8 місяців 2 дні) та з 16.07.2019 по 27.03.2023 (3 роки 8 місяців 12 днів), що загалом складає 7 років 4 місяці 14 дні станом на дату подання відповідачу заяви про призначення пенсії за віком.

Відтак, станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії, він досягнув 54-річного віку, має необхідний страховий стаж та підтверджений період проживання у забрудненій зоні станом на 01.01.1993, тому мав право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років (3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку) та додатково 3 роки за повних 7 років проживання, роботи, але не більше 6 років (відповідно пенсійний вік 60 6 (зниження пенсійного віку) у 54 роки.

За наведеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.06.2023 № 74 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 03.07.2023 (враховуючи встановлений судом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн, відтак за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.06.2023 №74 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 починаючи із 03.07.2023 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 жовтня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя О.В. Поліщук