Справа № 520/1785/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Лук`яненко М.О.

09 жовтня 2024 р. Справа № 520/1785/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

19.01.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Головашич Ю.О. звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ в Сумській області, пенсійний орган) № 46 від 28.12.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), не зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV з 28.09.2023, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 28.08.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії згідно ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV. За розглядом звернення від 28.08.2023 ГУ ПФУ в Одеській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.09.2023 року № 46. Згідно отриманого рішення страховий стаж позивача становив 17 років 5 місяців 24 дні, до якого не були враховані свідоцтва про народження дітей НОМЕР_2 від 22.12.1995 та НОМЕР_3 від 08.06.2011, оскільки прізвище матері у свідоцтвах вказано « ОСОБА_2 », а по паспортним даним заявниця значиться « ОСОБА_3 ». Виправивши зазначений недолік, 17.11.2023 позивачка знову звернулась з заявою про призначенні пенсії, але ГУ ПФУ в Житомирській області було ухвалено рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.11.2023 за № 46, відповідно до якого страховий стаж позивача вже складає 9 років 6 місяців та 28 днів і до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в прізвищі. Тобто, свідоцтва про народження дітей НОМЕР_4 від 22.12.1995 та НОМЕР_5 від 08.06.2011 враховані були, а періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978, які були враховані ГУ ПФУ в Одеській області, вже не були враховані ГУ ПФУ в Житомирській області. Детальний алгоритм розрахунку ГУ ПФУ в Житомирській області наданий не був. За розглядом останнього звернення позивача до органів ПФУ з заявою про призначенні пенсії від 25.12.2023 було ухвалено рішення ГУ ПФУ в Сумській області про відмову у призначенні пенсії від 28.12.2023 за № 46, відповідно до якого страховий стаж позивача складає вже 15 років 2 місяці 5 днів і до цього стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978 (що було враховано ГУ ПФУ в Одеській області у першій відмові), оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в прізвищі. Кожного разу за розглядом трьох звернень позивача був встановлений різний страховий стаж, через що один і той самий період роботи одні органи ПФУ враховують, а інші ні, але жодного разу дійсний страховий стаж позивача не був порахований. Згідно рішення ГУ ПФУ в Харківській області ще від 21.10.2019 № 626 (про відмову в призначенні пенсії) був встановлений страховий стаж позивача - 20 років 07 місяців та 09 днів (при тому що в даний стаж не було враховано період роботи з 15.12.1992 року по 30.10.1993 року), і було зазначено, що позивач матиме право на пенсію у 63 роки, з чим позивач і погодилася. Згідно довідки ГУ ПФУ у Харківській області від 06.11.2019 № 708/02.25-20 про наявний страховий стаж вбачається, що позивач матиме право на пенсійну виплату 28.09.2023, так як її страховий стаж становить не менше 20 років. Але, досягнувши 63 роки, позивачу неправомірно відмовляють у призначенні пенсії за віком, не враховуючи періоди роботи, які раніше враховувались.

ГУ ПФУ в Сумській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Пенсійний вік, визначений ст. 26 Закону № 1058-IV - 59 років. Вік заявника на дату звернення - 63 роки 2 місяців 28 днів. Необхідний страховий стаж, визначений ст.26 Закону № 1058-IV не менше 26 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється у місяцях. Починаючи з 01.01.2004 неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених, виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно до наданих документів страховий стаж особи 15 років 2 місяці 5 днів. Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_6 від 04.10.1978, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в прізвищі. Підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV відсутні, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року частково задоволено адміністратвиний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 46 від 28.12.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 21.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978, з 25.12.2023.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області, ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605, 60 грн з кожного окремо по 302,80 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Крім того, суд зазначає, що до матеріалів справи відповідачем не надано доказів того, що вказані записи в трудовій книжці позивача є сфальсифікованими або мають підробний характер

Щодо позовної вимоги у частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 28.09.2023 року, суд не вбачав підстав для її задоволення, оскільки предметом у даній справі є рішення щодо відмови у призначення пенсії ГУ ПФУ в Сумській області від 28.12.2023 року, а заява про призначення пенсії за віком, відповідно до якої прийнято дане оскаржуване рішення, датована 25.12.2023 року.

Крім того суд вважав за необхідне, керуючись ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, зобов`язати відповідача ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію саме з 25.12.2023 року, обґрунтовуючи це тим, що предметом у даній справі є саме рішення щодо відмови у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Сумській області від 28.12.2023 року, а заява про призначення пенсії за віком, відповідно до якої прийнято оскаржуване рішення, датована 25.12.2023 року. Позивач, посилаючись на постанову Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 2092050/17, в якій зазначено, що «право особи на пенсію не може залежати від встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення питання про призначення пенсії, і підлягає поновленню з моменту його виникнення, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу» .

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.08.2023 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 28.08.2023 року розглянуто ГУ ПФУ в Одеській області та прийнято рішення від 04.09.2023 року № 46, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення вмотивовано тим, що вік заявника 62 роки. Страховий стаж становить 17 років 5 місяців 24 дні, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058-IV - 20 років. До страхового стажу не враховані свідоцтва про народження дітей НОМЕР_4 від 22.12.1995 року та НОМЕР_3 від 08.06.2011 року, оскільки прізвище матері у свідоцтвах вказано ОСОБА_2 , а по паспортним даним заявниця значиться ОСОБА_3 (а.с. 30).

17.11.2023 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 17.11.2023 року розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області та прийнято рішення від 21.11.2023 року № 46, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення вмотивовано тим, що вік заявника 63 роки 1 місяць. Страховий стаж становить 09 років 6 місяців 28 днів, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058-IV - 26 років, у разі відсутності страхового стажу, передбаченого ч. 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення 63 років за наявності страхового стажу від 19 років. До страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978 року, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в прізвищі (а.с. 32).

25.12.2023 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 25.12.2023 року розглянуто ГУ ПФУ в Сумській області та прийнято рішення від 28.12.2023 року № 46, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення вмотивовано тим, що вік заявника 63 роки 2 місяці 28 днів. Страховий стаж становить 15 років 2 місяці 05 днів, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058-IV 20 до 30 років. До страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978 року, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в прізвищі (а.с. 33).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачами ГУ ПФУ у Сумській області та ГУ ПФУ в Харківській області рішення суду першої інстанції не оскаржується, у зв`язку з чим розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на час звернення позивача із заявою про зарахування спірного періоду роботи до стажу роботи в кратному розмірі визначено № 1058-IV, відповідно до ч. 4 ст. 24 якого періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закон № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закон № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У спірний період роботи позивача діяли норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), відповідно до положень статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), п. 1 якого визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.10.1978 року ОСОБА_1 убачається, що:

- з 04.10.1978 року позивача прийнято на посаду кухаря IV розряду їдальні № 1025;

- з 30.11.1978 року позивача переведено на посаду кухаря IV розряду їдальні № 1067/32;

- з 06.12.1978 року позивача переведено на посаду кухаря IV розряду їдальні № 1055/120;

- з 15.03.1979 року позивача переведено на посаду кухаря IV розряду їдальні школи № 3;

- з 22.03.1979 року позивача переведено на посаду кухаря IV розряду їдальні № 1057/89;

- з 11.05.1979 року позивача переведено на посаду кухаря IV розряду їдальні № 1055/120;

- 01.06.1981 року позивача звільнено за власним бажанням (за ст. 38 КЗпП УРСР);

- з 03.08.1981 року по 26.08.1983 року позивач працювала у дитячому комбінаті № 340 нянею;

- з 15.12.1992 року по 30.10.1993 року позивач працювала у відділі 142 двірником;

- з 01.10.1994 року по 01.12.1994 року позивач працювала в Сахновщинському я/сґ7;

- з 24.10.2005 року позивачу розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

- з 08.02.2006 року позивачу скорочено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» терміном на 15 днів;

- з 23.02.2006 року позивачу поновлено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»;

- з 20.07.2006 року позивачу припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Вказані записи є чіткими, без перекреслень, містять підпис відповідальної особи та скріплено печаткою.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, відповідно до пункту 2.2 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

До прийняття наведеної вище Інструкції порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами якої було також передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відмовляючи у зарахуванні позивачу до стажу певних періодів роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) ГУ ПФУ в Сумській області посилається на те, що на титульній сторінці трудової книжки наявне виправлення в прізвищі.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки покладається на роботодавця, а тому формальні неточності в записах щодо власного прізвища ОСОБА_1 , не можуть мати негативних наслідків для особи, щодо якої такий документ складено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно розрахунку стажу Форма РС-право, ГУ ПФУ в Одеській області періоди роботи позивача з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) зараховано до стажу (а.с. 31).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зарахування до визнаного ГУ ПФУ в Сумській області наявного стажу (15 років 2 місяці 5 днів) трудового стажу позивача з 04.10.1978 по 01.06.1981 (2 роки 7 місяців 28 днів); з 03.08.1981 по 26.08.1983 (2 роки 24 дні); з 15.12.1992 по 30.10.1993 (10 місяців 16 днів); з 01.10.1994 по 01.12.1994 (2 місяці 1 день); з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття) (3 місяці 22 дні); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) (5 місяців 4 дні) надає останній право на призначення пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 28.12.2023 року за № 46 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV є неправомірним та підлягає скасуванню.

30.03.2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органами, що приймали рішення за заявами позивача від 28.08.2023 року, від 17.11.2023 року та 25.12.2023 року про призначення пенсії, є ГУ ПФУ в Одеській області, ГУ ПФУ в Житомирській області та ГУ ПФУ в Сумській області.

Як убачається з матеріалів справи, замість оскарження рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 46 від 04.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії, ОСОБА_1 , фактично погоджуючись з цим рішенням, та, зібравши додаткові документи, 17.11.2023 року повторно звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

За фактом отриманого рішення ГУ ПФУ в Житомирській області № 46 від 22.11.2023 року про відмову у призначенні пенсії, позивач, фактично погоджуючись з цим рішенням, оскільки не оскаржує його, 25.12.2023 року знову звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ в Сумській області прийняло рішення № 46 від 28.12.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Оскільки судовим рішенням, рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 28.12.2023 року № 46 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 скасовано, саме у ГУ ПФУ в Сумській області виникає обов`язок призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 року по 01.06.1981 року, з 03.08.1981 року по 26.08.1983 року, з 15.12.1992 року по 30.10.1993 року, з 01.10.1994 року по 01.12.1994 року, з 24.10.2005 року по 08.02.2006 року (безробіття), з 23.02.2006 року по 20.07.2006 року (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, в частині якою суд, керуючись ст. 9 КАС України, вийшов за межі позовних вимог, та зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , оскільки ГУ ПФУ в Сумській області ще не ухвалювало рішення щодо призначення позивачу пенсії, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені. При цьому, колегія суддів зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV унормовано, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку

Враховуючи положення пункту 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, пенсія позивачці має бути призначена з 28.09.2023 року (наступний день після досягнення відповідного віку), оскільки вона звернулась з відповідною заявою до пенсійного органу у строк, що не перевищує три місяці з моменту досягнення пенсійного віку.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року в частині, якою судом зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 21.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_7 від 04.10.1978, з 25.12.2023, з прийняттям нового судового рішення в цій частині про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV з 28.09.2023, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_7 від 04.10.1978.

Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 , колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про скасування рішення суду в частині, якою судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 302,80 грн., та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області на користь позивача судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання адміністративного позову (1211,20 - 302,80 = 908,40 грн.) та подання апеляційної скарги (1816,80) у загальній сумі 2725,20 грн.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року скасувати в частині, якою судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 21.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978, з 25.12.2023, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.09.2023, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 04.10.1978 по 01.06.1981; з 03.08.1981 по 26.08.1983; з 15.12.1992 по 30.10.1993; з 01.10.1994 по 01.12.1994; з 24.10.2005 по 08.02.2006 (безробіття); з 23.02.2006 по 20.07.2006 (безробіття) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1978.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року скасувати частині, якою судом стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п`ять) грн. 20 коп.

В іншій частині, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц