Справа № 580/9423/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 жовтня 2024 року справа № 580/9423/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

24.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не виплаті індексації за період з 16.06.2016 до 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січня 2008 року;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 16.06.2016 до 06.10.2022 з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січня 2008 року;

визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 06.10.2022;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 06.10.2022 з урахуванням абзаців 4, 5, 6 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої у березні 2018 року з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січня 2008 року, і розміром підвищення доходу, та здійснити виплату такої індексації з урахуванням виплаченої раніше суми.

Обґрунтовуючи зазначив, що проходив військову службу у відповідача. Виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення з 06.10.2022. Вважає, що відповідач виплатив йому індексацію грошового забезпечення за вказані вище періоди служби у не належному розмірі та такі дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 30 вересня 2024 року суд залишив її без руху та надав позивачу строк 10 днів для усунення недоліків позовної заяви.

03.10.2024 від позивача на адресу суду надійшла заява вх.№ 46570/24 про поновлення строку звернення до адміністративного суду (далі Заява), в якій просив визнати поважними причини пропуску строку звернення зі вказаним позовом до суду та поновити його, відкрити провадження у справі. До неї додав копію листа відповідача від 23.09.2024, копію довідки відповідача про нараховане йому грошове забезпечення за період з 01.03.2018 до 06.10.2022, копію довідки про нараховане йому грошове забезпечення за період з 16.06.2016 до 28.02.2018, витяг з наказу відповідача від 06.10.2022 №227 про виключення його зі списків особового складу частини, виписні епікризи КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди: з 21.09.2023 до 02.10.2023, з 02.01.2024 до 31.01.2024, копію свідоцтва про хворобу №796-п, згідно з яким позивач 27.09.2022 пройшов медичний огляд, копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №852, згідно з якою позивач знаходився в госпіталі з 12.07.2022 до 01.08.2022, копію посвідчення серії НОМЕР_4 про те, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни. Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач не повідомив його письмово про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, а також не видав на руки грошовий атестат та довідку про всі нараховані та виплачені види грошового забезпечення. Вказані документи позивач отримав 23.09.2024 у відповідь на звернення. Тому вважає, що трьох місячний термін звернення до суду повинен рахуватися зі вказаної дати. Грошове забезпечення нараховувалося на його банківську карту одним платежем, цілою сумою, без урахування складових, суми виплаченої індексації не розмежовувалися. Тому він не знав про те, що недоотримує індексацію. Посилався на воєний стан в Україні та просив врахувати стан його здоров`я та періодичне проходження лікування, що ускладнили можливість подання позову у визначений законом строк.

Оцінивши доводи Заяви, суд дійшов висновку, що виявлені судом недоліки позову не усунені, наявні перешкоди для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

У вказаному контексті суд акцентує, що суми коштів, які належать особі при звільненні, не є ідентичними поняттю щомісячне грошове забезпечення.

Суд урахував, що предмет спору стосується грошового забезпечення позивача, яке виплачувалося йому щомісячно, за період з 16.06.2016 до 06.10.2022. Тому протягом 3 місяців з дати кожного його отримання позивач мав право звернутися з позовом щодо вірного його розрахунку.

У позовні заяві позивач зазначив, що він з 06.10.2022 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Отже, про складові розрахунку при звільненні позивач міг дізнатися отримуючи щомісячно грошове забезпечення, у т.ч. індексацію та під час ознайомлення з відповідним наказом про звільнення. Заявою щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за вказані вище періоди позивач звернувся 13.09.2024, про що зазначив у позові, та лист відповідача датований 23.09.2024. Тобто, лише з 13.09.2024 позивач почав вчиняти активні дії щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за вказані вище періоди.

Таким чином не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду зі вказаним вище позовом та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Позивач у Заяві не вказав жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Отримання 23.09.2024 грошового атестату, копії довідки відповідача про нараховане йому грошове забезпечення за період з 01.03.2018 до 06.10.2022, копії довідки про нараховане йому грошове забезпечення за період з 16.06.2016 до 28.02.2018 з відповіддю відповідача на його звернення, не змінюють порядку обчислення, оскільки стосуються обставин і фактів звільнення та не стосуються об`єктивних перешкод дізнатися про те, чи порушені права на щомісячне грошове забезпечення, щомісячно його отримуючи.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг на відповідний період. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з підп. 2.2.7 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5 суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати.

Тобто, індексація заробітної плати є періодичним доходом особи в складі заробітної плати, виникнення права на який не обумовлений фактом звільнення особи. Така сума коштів може входити до складу розрахунку при звільненні в разі її нарахування та обліку як заборгованості з виплати. Однак про такі обставини в позовній заяві та власне Заяві не вказано. Отже, отримуючи заробітну плату щомісяця, у т.ч. щомісячні розрахунки позивач міг дізнатися про стверджуване порушення його прав. Тому строки для звернення до суду обчислюються саме з таких дат. Зважаючи на проміжок часу, якого стосується предмет спору, тримісячний строк звернення до суду пропущено.

Щодо доводів про воєнний стан суд урахував.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його дія подовжена. Суди працюють у штатному режимі на виконання ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті касаційного провадження. Так, Верховний Суд зазначив: «…Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів вважає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.».

Суд також урахував висновки ВС викладені у постанові від 06.09.2022 у справі №420/16598/21, згідно з якими сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збоку у всіх абсолютно випадках. Поновлення строків це виняток, а війна загальна умова для всіх.

Копію посвідчення серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни. Відсутні докази його залучення до здійснення заходів правового режиму воєнного стану, у т.ч. на території областей, де проходять бойові дії, у т. ч. копій бойових розпоряджень тощо за наступні періоди в межах тримісячного строку до дати звернення до суду.

Документами наданими позивачем до суду, а саме копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №852, згідно з якою позивач знаходився в госпіталі з 12.07.2022 до 01.08.2022, виписними епікризами КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди: з 21.09.2023 до 02.10.2023, з 02.01.2024 до 31.01.2024, копією свідоцтва про хворобу №796-п, згідно з яким позивач 27.09.2022 пройшов медичний огляд, підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні у вказані вище періоди та проходження медичного огляду у лікарів. У вказані періоди позивач мав об`єктивні перешкоди для звернення до суду за станом здоров`я.

Інші періоди щодо заявлених позовних вимог не підтверджені жодними належними, достовірними та допустимими доказами. Отже, Заява не обґрунтована.

Зважаючи на проміжок часу, якого стосується предмет спору, тримісячний строк звернення до суду пропущено, оскільки поважних причин позивач не вказує та матеріали позову не містять доказів наявності таких обставин в межах всього пропущеного строку, підстави для задоволення Заяви відсутні.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві. Згідно ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України), за умови усунення вказаних підстав для її повернення. Оскільки недоліки позову не усунені, наявні підстави повернути позивачу позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ Про судовий збір (далі - Закон №№3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

Оскільки відсутні докази понесення судових витрат позивачем, відсутні підстави для їх повернення.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити повністю у задоволенні Заяви вх. від 03.10.2024 №46570/24 ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку.

Повернути його позовну заяву до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, дій і зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи направити ОСОБА_1 .

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ