Справа № 160/24262/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24262/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року

у справі №160/24262/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4365-51/62У (№Ф-4365-51-13-05/62) від 17.02.2021 року на суму 37 788,74 грн, складену відносно позивачки;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести коригування до особового рахунку ФОП ОСОБА_1 , шляхом виключення з особового рахунку такого платника недоїмки з єдиного внеску у сумі 37 788,74 грн та скасувати нарахування і виключити з даних інформаційної системи податкового обліку в інтегрованій картці платників ФОП ОСОБА_1 нарахування та заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 37 788,74 грн;

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 6890,00 грн та витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24262/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Судом вказано, що у відповідача відсутні правові підстави для формування та направлення позивачці оскаржуваної вимоги, у зв`язку із чим позовні вимоги належить задовольнити. Також, суд вважав, що визначена адвокатом сума понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, за результатами розгляду справи є належним чином обґрунтована, а також співмірна обсягу послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24262/23 в частині стягнення витрат на правову допомогу, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не доведено доказами. Крім того, скаржник вважає, що розмір цих витрат не є співмірним зі складністю справи, а є надмірним та необґрунтованим.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом №36367/6/04-36-13-05-10 від 02.06.2023 повідомило представника позивачки, що станом на 31.01.2021 року за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України у позивачки обліковується податковий борг по ЄСВ у сумі 37788,74 грн. На підставі вказаного ГУ ДПС сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4365-51-13-05/62 від 17.02.2021 року на суму 37788,74 грн, яка надіслана на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернулось відправнику Укрпоштою «за закінченням терміну зберігання». Згідно п. 5 розділу VI Інструкції №449 ГУ ДПС до Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направило заяву та узгоджену вимогу про стягнення коштів від 17.02.2021 ру №Ф-4365-51/62У на суму 37788,74 грн.

Вважаючи спірну вимогу протиправною, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції виключно в частині стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 6890,00 грн.

Приписами ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування понесених витрат на правову допомогу в зв`язку з розглядом даної справи позивачка подала суду першої інстанції договір №25/05-23 від 25.05.2023 року, укладений між АБ «Бур`янський і партнери» та позивачкою, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по Договору №25/05-23 від 25.05.2023 року.

Крім того, матеріали справи містять платіжну інструкцію №2PL718101 від 26.05.2023 року, відповідно до якої позивачка сплатила АБ «Бур`янський і партнери» суму у розмірі 6890,00 грн. Призначення платежу: оплата гонорару зг. п.4.2. дог. №25/05-23 за надання правової допомоги від 25.05.2023 року ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи скаржника про те, що розмір витрат на правову допомогу недоведено доказами, свого підтвердження не знайшли.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що справа № 160/24262/23 є типовою, з великою кількістю судової практики з аналогічних спорів, а тому не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, внаслідок чого заявлений та задоволений судом першої інстанції розмір правової допомоги є завищеним, а доводи апеляційної скарги щодо співмірності заявлених та стягнутих витрат на правову допомогу, є такими, що заслуговують на увагу.

Так, зважаючи на задоволення позовних вимог, предмет спору, заявлені позовні вимоги, зміст позовної заяви, складність справи та обсяг доказів, складність та обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений на надання послуг, значення справи для сторони, апеляційний суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача стосовно надмірності стягнутої судом суми витрат, та вважає що для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу співмірною буде сума у розмірі 3000,00 грн., що відповідає складності справи та принципу справедливості.

Натомість, суд першої інстанції помилково вважав за необхідне стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 6890,00 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, в частині стягнення витрат позивачки на правову допомогу з відповідача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24262/23 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24262/23 - змінити, виклавши пункт 4 резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн та витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі №160/24262/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко