Справа № 620/17887/23
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №620/17887/23

адміністративне провадження № К/990/35528/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 у справі №620/17887/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , в якому просила:

- визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком з дати звернення за пенсією.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалою від 07.12.2023 відкрив провадження, вирішив розглядати і розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без руху та запропоновано апелянту усунути вказані у ній недоліки протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подання до суду апеляційної інстанції докази про сплату судового збору у розмірі 1 288, 32 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Відповідач повторно звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №620/17887/23.

Підставою поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що повернення апеляційної скарги через не сплату судового збору не позбавляє можливості повторного звернення до суду апеляційної інстанції після такого повернення. Також просить врахувати що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло швидко та відповідно до ситуації, без невиправданих зволікань. Окрім того скаржник уперше звернувся з апеляційною скаргою в межах строку передбаченого ст. 295 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху і надано строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: зазначення інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 у справі №620/17887/23 відмовлено.

Цією ухвалою відмовлено у відкритті апеляційного провадження з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Судом зазначено, що звертаючись вдруге з апеляційною скаргою, апелянтом не було надано доказів, які підтверджували б поважність пропуску строку для подачі апеляційної скарги та вказували на об`єктивні причини неможливості звернутись з апеляційною скаргою вчасно. Відповідач не надав відповідних належних обґрунтувань наявності обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги в період з моменту повернення апеляційної скарги до її повторного подання.

17.09.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 у справі №620/17887/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

За правилами пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що у встановлений судом строк відповідачем не виконано вимог ухвали суду, якою апеляційну скаргу залишено без руху. Зокрема, наведені у заяві апелянта підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, судом апеляційної інстанції визнані неповажними, оскільки не підтвердженні жодними доказами.

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина 1, пункти 6,7 частини 5 цієї статті).

Підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

У випадку з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державним органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду щодо неповажності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження у цій справі.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 у справі №620/17887/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді: А.Ю. Бучик

В.М. Шарапа