Справа № 160/3913/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3913/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року (головуючий суддя Олійник В.М.)

в адміністративній справі №160/3913/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 12.02.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості у вигляді індексації грошового забезпечення в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач 31.12.2023 року наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.12.2023 №946 о/с звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). 30.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою щодо отримання інформації з приводу нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року. У разі ненарахування останній просив повідомити правові підстави її не виплати. Листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №21/8зп від 05.02.2024 року позивачеві повідомлено, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати сум індексації грошового забезпечення за період служби в ГУНП в Дніпропетровської області з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року (до набрання чинності постанови №782 - 2017 рік). Вважає протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості у вигляді індексації грошового забезпечення в період з 07 листопада 2015 року по жовтень 2017 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по жовтень 2017 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 24.10.2017 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації. Відтак, дійшов висновку, що ефективним засобом порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 24.10.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що до 24.10.2017 року грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Порядку №1078. 24.10.2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року №782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», відповідно до якої до видів грошових доходів громадян, які підлягають індексації, віднесено грошове забезпечення поліцейських. Виділення асигнувань з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських проводилось з листопада 2017 року, після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782. За період до листопада 2017 року кошти з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських не надходили.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.12.2023 №946 о/с звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням):

полковника поліції ОСОБА_1 (0048100) заступника командира полку поліції особливого призначення, з 31.12.2023 року, установивши йому преміювання за грудень 2023 року у розмірі 166,12 %.

Невикористана частина щорічної відпустки за 2016 рік складає: основної - 0 діб, додаткової - 10 діб.

Невикористана частина щорічної відпустки за 2017 рік складає: основної - 0 діб, додаткової - 5 діб.

Невикористана частина щорічної відпустки за 2021 рік складає: основної - 30 діб, додаткової - 15 діб.

Невикористана частина щорічної відпустки за 2022 рік складає: основної - 19 діб, додаткової - 15 діб.

Невикористана частина щорічної відпустки за 2023 рік за фактично відпрацьований час складає: основної - 30 діб, додаткової - 15 діб.

Стаж служби в поліції: 31 рік 06 місяців 11 днів.

Стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги: 31 рік 06 місяців 11 днів.

Стаж служби для призначення пенсії: у календарному обчисленні: 31 років 06 місяців 11 днів; у пільговому обчисленні: 37 років 00 місяці 10 днів.

Підстава: рапорти ОСОБА_1 від 20 грудня 2023 року.

30 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив повідомити:

- Чи нараховувалась та виплачувалась Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області мені під час служби в поліції у відповідності до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 у період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року індексація грошового забезпечення;

- Якщо у період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року, не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, повідомити правові причини та здійснити відповідне нарахування та виплату зазначеної індексації;

- Повідомити суму нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення під час служби в поліції за період з 01.11.2017 по 31.12.2023.

Листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №21/8зп від 05.02.2024 року позивачеві повідомлено про наступне.

"Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Види грошових доходів громадян, які підлягають індексації (об`єкти індексації), визначено у пункті 2 Порядку №1078 -2003.

До 24.10.2017 року грошове забезпечення поліцейських не було віднесено до об`єктів індексації, визначених у пункті 2 Порядку №1078 - 2003.

24.10.2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року №782 «Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення» , відповідно до якої до видів грошових доходів громадян, які підлягають індексації, віднесено грошове забезпечення поліцейських.

Виділення асигнувань з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських проводилось з листопада 2017 року, після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року №782.

За період до листопада 2017 року кошти з Державного бюджету України на виплату індексації грошового забезпечення поліцейських не надходили.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для нарахування та виплати сум індексації грошового забезпечення за період проходження служби в ГУНП в Дніпропетровській області з 07.11.2015 року по жовтень 2017 року (до набрання чинності Постанови №782 - 2017) відсутні.

Водночас повідомлено, що згідно пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 03.11.2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дію Закону № 1282 - 1991 на 2023 рік було зупинено.

За період з 01.01.2023 року по дату звільнення з органів Національної поліції - 31.12.2023 року відсутні правові підстави для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення.

За період з листопада 2017 року по 31.12.2022 року індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась Вам відповідно до базового місяця індексації - листопада 2015 року".

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо невиплати заборгованості у вигляді індексації грошового забезпечення в період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року. Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин сдід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІII, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-ІІІ.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VІII.

Частинами 1, 2, 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VІII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч.1, 5 ст.2 ЗУ №1282-ХІІ).

При цьому, статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 %.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слід взяти до уваги, що статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-ІІІ визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції визначає Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799).

Відповідно до пункту 3 Порядку №260 до складу грошового забезпечення поліцейського входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 2 Порядку №1078 (у редакції до 24.10.2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:

- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку;

- стипендії;

- оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер;

- грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби;

- розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі;

- суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності);

- суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року №782, яка набрала чинності 24.10.2017 року, внесено зміну до пункту 2 Порядку №1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських».

Згідно із пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету;

6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

7) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.8 п.4 Порядку №1078).

Водночас, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території У країни і які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

В силу статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 ЗУ №2050-III).

Відповідно до пункту 1 Порядку №159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи),

За змістом пунктів 2, 3 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Слід взяти до уваги, що у пункті 4 Порядку №159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Предметом спору у справі, що розглядається є бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у не здійсненні виплати індексації грошового забезпечення поліцейського за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року.

Аналіз правових норми Закону №2017-ІІІ та Закону №1282-ХІІ дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 16.09.2020 року у справі №815/2590/18, від 04.09.2020 року у справі №120/2005/19-а.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 року №9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Крім того, аналогічна правова позиція до вищевикладеного, викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року в справі №160/35/20, в якій зазначено наступне.

Верховний Суд наголошує, що згідно зі статтями 18, 19 Закону №2017-III, індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати.

Враховуючи, що частиною 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, є обґрунтованим висновок щодо наявності протиправної бездіяльності Управління щодо нездійснення нарахування та виплати позивачеві індексації грошового забезпечення за спірний період.

Крім того, Верховний Суд зазначає про відсутність підстав для відступлення від позицій, викладених Верховним Судом в постановах від 12.12.2018 року у справі №825/874/17, від 19.07.2019 року у справі №240/4911/18, оскільки у цих справах спірні правовідносини виникли за інших фактичних обставин, а саме - щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовця, а не поліцейського.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновком судів про наявність права на здійснення нарахування та виплату компенсації за несвоєчасну виплачену індексацію, враховуючи застосування до спірних правовідносин Закону №2050-III і Порядку №159.

На момент звільнення ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за спірний період виплачена не була, оскільки Управлінням право позивача на дану виплату не визнавалось, що й спричинило звернення позивача до суду.

Згідно із приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи завдання адміністративного судочинства, судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси особи.

Пунктом 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

У свою чергу, Порядком №159 передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, а саме: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, особа набуває право на компенсацію у разі неотримання грошового доходу, право на яке не оспорюється, а розмір такої компенсації залежить від розміру невчасно виплаченого доходу.

У даній справі позивач звернувся для захисту права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач це право не визнавав.

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі №140/2006/19.

Отже, нарахування індексації не є безумовним, а виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування спірної індексації до 24.10.2017 року, тобто до внесення змін до Порядку №1078, є необґрунтованими, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII має вищу юридичну силу ніж Порядок №1078.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ефективним засобом порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 24.10.2017 року. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 26.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова