Справа № 420/7131/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 р. Категорія 106000000м. ОдесаСправа № 420/7131/24
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що наказом ГУНП від 30.03.2023 №797 до нього, капітана поліції, начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП, застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Наказом ГУНП від 04.04.2023 №368о/с дисциплінарне стягнення реалізовано та його звільнено з посади начальника з призначенням на посаду інспектора цього сектору. Не погоджуючись із застосованим дисциплінарним стягненням, він звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУНП про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП від 30.03.2023 №797, зобов`язання ГУНП поновити його на посаді начальника сектору. Рішенням суду від 16.08.2023 по справі №420/9987/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2023, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП від 30.03.2023 №797 щодо накладення на капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовляючи в задоволенні вимог щодо поновлення на посаді, суд виходив із того, що наказ від 04.04.2023 №368о/с, яким реалізовано наказ від 30.03.2023 №797 про накладення дисциплінарного стягнення в судовому порядку не оскаржено, і цей наказ є чинним. Позивач зазначив, що він звертався до ГУ НП із рапортами про скасування наказу від 04.04.2023 №368о/с, однак ГУ НП листом від 16.02.2024 №9/1361 відмовило у його скасуванні, у зв`язку із частковим задоволенням судом позовних вимог по справі №420/9987/23. Вважаючи протиправною відмову ГУНП, а також наказ від 04.04.2023 №368о/с, яким реалізовано дисциплінарне стягнення, він звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо оформленої листом від 16.02.2024 року №9/1361 відмови вжити заходів до поновлення порушених наказом від 30.03.2023 року №797 прав капітана поліції ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.04.2023 року №368о/с, прийнятого у порядку виконання накладеного наказом від 30.03.2023 року №797 на капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 05.04.2023 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що як вбачається зі справи №420/9987/23 позивачем вже заявлялась вимога до ГУНП в Одеській області щодо зобов`язання ГУНП в Одеській області поновити останнього на посаді, але в задоволенні рішення суду в цій частині відмовлено. Отже позовна вимога в цій частині підлягає залишенню без розгляду як така, по якій вже наявне рішення суду. Крім того, згідно правової позиції Верхового Суду незнання про необхідність оскарження наказу №368 о/с від 04.04.2023 року не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що підставою позову по справі №420/9987/23 являлись обставини протиправного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Між тим, по цій справі основними позовними вимогами є визнання протиправними дій відповідача з відмови вжити заходи для поновлення порушених прав позивача та скасувати наказ від 04.04.2023 №368о/с, який прийнято на підставі протиправного наказу від 30.03.2023 №797. Таким чином, і предмет, і підстави позову, який раніше подавався відповідачем у справі № 420/9987/23, та позову, який розглянутий судом у зазначеній справі є різними.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.01.2019 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

Позивач проходить службу в органах Національної поліції з квітня 2019 року, що не заперечується сторонами.

Наказом ГУНП від 30.03.2023 №797 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ГУНП в Одеській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.1, 2, 4 ч.3 ст.1, п.4, 5, 6, 7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, п.1, 2 ч.1 ст.18, ст.64 Закону №580-VІІІ, п.п.15 п.3 Заходів щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України, затверджених наказом НПУ від 23.09.2016 №920, п.п.3 п.1 наказу ГУНП в області від 02.01.2023 №1 «Про вчинення кримінальних правопорушень поліцейськими ГУНП упродовж 2022 року та додаткові заходи щодо зміцнення службової дисципліни», п.п.9, 10 п.1 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», п.12, 19, 24, 27 розділу II посадової інструкції від 10.01.2023 №186, наказано до капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Наказом ГУ НП від 04.04.2023 №368о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП, у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, та звільнено з посади начальника цього сектору та звільнено з посади начальника цього сектору.

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом (справа №420/9987/23) до ГУ НП, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 30.03.2023 року №797 та зобов`язати ГУ НП поновити його на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області з 04.04.2023 року.

Суд по справі №420/9987/23 встановив факт неправомірності застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування.

Рішенням суду від 16.08.2023 по справі №420/9987/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2023, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП від 30.03.2023 №797 в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вимог щодо поновлення на посаді, суд виходив із того, що відповідно до ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу, яким реалізовано оскаржуваний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади (наказ ГУ НП від 04.04.2023 №368 о/с), позивачем в судовому порядку не оскаржено, і цей наказ є чинним. Підстав для виходу за межі позовних вимог та скасування цього наказу суд не вбачав, оскільки в такому разі суд вирішить нові позовні вимоги, які позивачем не заявлялися.

Після набрання рішення по справі №420/9987/23 законної сили позивач 27.01.2024 року звернувся до ГУ НП із рапортом про вжиття заходів для поновлення його прав, у якому просив скасувати наказ від 04.04.2023 року №368о/с (як підставу для його переведення на нижчу посаду) та поновити його на посаді начальника сектору.

За результатом розгляду рапорту ГУ НП листом від 16.02.2024 №9/1361 відмовило у його задоволенні, у зв`язку відмовою суду по справі №420/9987/23 у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді.

Вважаючи вказані дії ГУНП протиправними, він звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що дії відповідача з відмови вжити заходів до поновлення прав поліцейського є необґрунтованими, оскільки суб`єктом владних повноважень не враховано усіх обставин, що мають значення для поновлення порушених прав позивача, а саме наявність діючого наказу від 04.04.2023 №368о/с про реалізацію дисциплінарного стягнення, застосування якого до поліцейського визнано протиправним судом.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII (далі Закон №580-VIII) (у редакції від 31.03.2023 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII).

Дисциплінарний статут затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності).

Відповідно до ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

На виконання накладеного наказом ГУНП від 30.03.2023 №797 дисциплінарного стягнення ГУ НП прийнято наказ від 04.04.2023 №368о/с, яким звільнено позивача з посади начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП з призначенням його інспектором цього сектору.

Таким чином, наказом ГУНП від 04.04.2023 №368о/с реалізовано наказ ГУНП від 30.03.2023 №797.

Суд по справі №420/9987/23 встановив факт неправомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення на підставі наказу ГУНП від 30.03.2023 №797.

Враховуючи що оскаржуваний наказ ГУ НП від 04.04.2023 №368о/с винесено у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, застосованого наказом ГУ НП від 30.03.2023 №797, який визнано протиправним та скасовано, оскаржуваний наказ від 04.04.2023 №368о/с як похідний є протиправним та також підлягає скасуванню.

Згідно з ч.5 ст.24 Дисциплінарного статуту у разі поновлення порушених прав поліцейського у судовому порядку вищий керівник зобов`язаний негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень.

Наведене нормативно-правове регулювання було чинне як на момент набрання законної сили рішенням суду по справі №420/9987/23, так і на теперішній час.

В свою чергу, у зв`язку зі скасування судом наказу від 30.03.2023 №797 про накладення дисциплінарного стягнення як підстави звільнення позивача з посади, останній звертався до відповідача зі рапортом з метою поновлення його прав шляхом скасування наказу від 04.04.2023 №368о/с про реалізацію дисциплінарного стягнення та поновлення на посаді.

Проте, листом ГУ НП від 16.02.2024 №9/1361 у поновленні прав поліцейського відмовлено. Підставою відмови відповідачем визначена - відмова суду по справі №420/9987/23 у задоволенні позовних вимог про поновлення позивача на посаді начальника сектору.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача з відмови вжити заходів до поновлення прав поліцейського є необґрунтованими, оскільки суб`єктом владних повноважень не враховано усіх обставин, що мають значення для поновлення порушених прав позивача, а саме наявність діючого наказу від 04.04.2023 №368о/с про реалізацію дисциплінарного стягнення, застосування якого до поліцейського визнано протиправним судом.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 №3- рп/2003).

Таким чином, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч.8 ст.235 КЗпП України).

Відповідно до ч.2,3 ст.77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, враховуючи вищевикладене, порушені права позивача підлягають поновленню шляхом: визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП від 04.04.2023 №368; зобов`язання ГУ НП поновити позивача на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського РУП №2 ГУНП з 05.04.2023 року (наступного дня після звільнення з посади); зобов`язання ГУ НП нарахувати та виплатити позивачу різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Щодо доводів апелянта, що незнання про необхідність оскарження наказу №368 о/с від 04.04.2023 року не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, суд зазначає таке.

04.05.2023 року позивач звертався до суду з позовом про оскарження наказу ГУ НП від 30.03.2023 №797 про накладення дисциплінарного стягнення, який рішенням суду від 16.08.2023 по справі №420/9987/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2023, визнано протиправним та скасовано.

Однак, судом по справі №420/9987/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді, оскільки наказ ГУ НП від 04.04.2023 №368 о/с, яким реалізовано оскаржуваний наказ від 30.03.2023 №797 про накладення дисциплінарного стягнення, в судовому порядку не оскаржено, і цей наказ є чинним.

Таким чином, наразі наявне рішення суду, яке набрало законної сили, яким встановлено факт неправомірності наказу ГУ НП від 30.03.2023 №797, що реалізовано (приведено в дію) оскаржуваним наказом від 04.04.2023 №368 о/с, тобто звільнено позивача з посади начальника сектору, та призначено на посаду інспектора вказаного сектору.

Отже спірні правовідносини фактично стосуються повного захисту порушених прав позивача, факт порушення яких вже встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що зі справи №420/9987/23 вбачається, що позивачем вже заявлялась вимога до ГУНП в Одеській області щодо зобов`язання ГУНП в Одеській області поновити останнього на посаді але в задоволенні рішення суду в цій частині відмовлено, а отже позовна вимога в цій частині підлягає залишенню без розгляду як така, по якій вже наявне рішення суду, оскільки і предмет, і підстави позову, який раніше подавався відповідачем у справі № 420/9987/23, та позову, який розглянутий судом у зазначеній справі є різними.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року по справі № 420/7131/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький