Справа № 153/1421/24
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа153/1421/24

Провадження2-а/153/16/24-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філіповської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №520 від 19.08.2024 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що в травні 2024 року він звернувся до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення персональних даних як військовозобов`язаний та повідомив про те, що працює в організації, яка пов`язана з критичною інфраструктурою, тому його буде заброньовано після того, як його дані з`являться в Єдиному реєстрі військовозобов`язаних. Однак, з невідомих йому причин, працівники другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 не вносили його дані тривалий час (близько 2 місяців) та постійно видавали нові повістки, за якими він постійно з`являвся. За черговою повісткою на 10 липня 2024 року він з`явився і йому знову була видана повістка на 11 липня 2024 року, на що він повідомив, що не зможе з`явитися, оскільки захворів та погано себе почуває. 11 липня 2024 він звернувся до лікаря за місцем проживання і йому було відкрито лікарняний з 11 липня по 15 липня 2024 включно. Про перебування на лікарняному він надіслав відповідачеві рекомендований лист з оригіналом лікарняного листка, яке було вручено 18 липня 2024 року. Однак, не зважаючи на це, 22 липня 2024 року відповідачем до відділу поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області було направлено повідомлення про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП, здійснення адміністративного затримання та доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Як з`ясувалось згодом, його лист з оригіналом лікарняного зник. В протоколі про адміністративне правопорушення №275 від 09 серпня 2024 року представник ТЦК посилається на положення 2.19 Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», відповідно до якого довідка від лікаря щодо непрацездатності має бути посвідчена печаткою лікуючого лікаря, однак, це посилання не є коректним, оскільки положення даної статті застосовується лише у випадку видачі інших документів про тимчасову непрацездатність, окрім листка непрацездатності. Позивач вказав, що його хвороба та перебування на лікарняному у період з 11 липня по 15 липня 2024 року є поважною причиною неприбуття у строк, визначений у повістці. 16 липня 2024 року його було заброньовано строком на 1 рік до 16 липня 2025 року. 19.08.2024 о 10 годині 00 хвилин він разом з адвокатом з`явився до відповідача на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього. Однак, далі чергового посту їх не впустили, до них спустилась дівчина (зі слів чергового юрист), яка не представилась. Він надав дівчині письмові пояснення з додатками, яка сказала зачекати. Після години очікування до них вийшла та сама дівчина та дала готову постанову №520 від 19 серпня 2024 року, відповідно до якої на нього було накладено штраф у сумі 17000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вказану постанову він вважає такою, що прийнята з грубим порушенням закону, оскільки його та його адвоката не допустили до розгляду справи, не роз`яснили його прав та обов`язків, він був позбавлений можливості заявити клопотання та надати письмові та усні пояснення, надати докази існування лікарняного. Просив скасувати постанову №520 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 19.08.2024 про притягнення його ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а справу закрити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Філіповська В.В., заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 серпня 2024 року оператором відділення рекрутингу та комплектування другого відділу Могилів- ІНФОРМАЦІЯ_2 сержантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1 про те, що останній 10.07.2024 під час проведення заходів по оповіщенню отримав повістку №668 про необхідність з`явитись 11.07.2024 о 06:00 годині до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Проте ОСОБА_1 не з`явився у визначений у повістці час та дату, про поважні причини неявки не повідомив. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав незасвідчену у встановленому порядку фотокопію огляду сімейного лікаря з датою обстеження 11.07.2024 без засвідчення печаткою лікувального закладу, який не взятий до уваги як належний доказ (а.с.10).

Також матеріали справи містять копію огляду сімейного лікаря від 11.07.2024 та копію витягу з електронного реєстру листків непрацездатності 35755 0752 1777 4727 від 12.08.2024 відповідно до яких ОСОБА_1 11.07.2024 звернувся до сімейного лікаря ОСОБА_3 зі скаргами на погане самопочуття та в період з 11.07.2024 по 15.07.2024 був непрацездатний (а.с.13, 14).

19 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 винесено постанову №520 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 10.07.2024 під час проведення заходів по оповіщенню ОСОБА_1 отримав повістку №668 про необхідність з`явитись 11.07.2024 о 06:00 годині до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними ЄДРПВР. Однак, ОСОБА_1 не з`явився у визначений у повістці час та дату, про поважні причини неявки не повідомив. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав незасвідчену у встановленому порядку фотокопію огляду сімейного лікаря з датою обстеження 11.07.2024 без засвідчення печаткою лікувального закладу, який не взятий до уваги як належний доказ. Дані обставини підтверджуються копією спірної постанови (а.с.11-12).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначенням у Законі України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 Про часткову мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Відповідно до ч.3 ст.22 цього ж Закону під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення правил військового обліку, є факт неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 11 липня 2024 року о 06:00 год. за повісткою від 10 липня 2024 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнається, зокрема, хвороба.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 хворів та перебував на лікарняному у період з 11 липня по 15 липня 2024 року, що є поважною причиною неприбуття у строк, визначений у повістці.

Посилання відповідача в протоколі про адміністративне правопорушення №275 від 09.08.2024 та в постанові №520 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 19.08.2024 на те, що ОСОБА_1 надав незасвідчену у встановленому порядку фотокопію огляду сімейного лікаря з датою обстеження 11.07.2024, а саме: без засвідчення печаткою лікувального закладу, не заслуговують на увагу, оскільки, вищевказаним Переліком чітко визначено, що хвороба, без її конкретизації і способу отримання лікування, є поважною причиною неприбуття за викликом.

Таким чином, хвороба ОСОБА_1 та перебування його на лікарняному у період з 11 липня по 15 липня 2024 є поважною причиною неприбуття до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, визначений у повістці.

Крім цього, листок непрацездатності формується в Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України на підставі інформації медичного висновку (медичних висновків) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Сформований листок непрацездатності у день створення стає доступним для перегляду в кабінетах страхувальника та застрахованої особи на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, але до закінчення періоду його дії не може передаватися до страхувальника як підстава для нарахування матеріального забезпечення.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , яка полягала в недотриманні вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене суд доходить висновку про те, що постанова №520 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 19.08.2024, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №520 від 19.08.2024 про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 №520 від 19 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 09.10.2024.

Суддя Р.В. Швець