Справа № 340/9812/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/9812/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року

у справі №340/9812/23

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №1 від 20.06.2023 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №340/9812/23 адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Судом вказано, що враховуючи відсутність у наказі про призначення перевірки фактичних підстав для їх проведення, які не були доведені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд дійшов до висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивачки здійснено протиправно. Суд дослідив, що відповідачем зроблено висновок про зберігання позивачкою для подальшої реалізації тютюнових виробів, без марок акцизного податку встановленого зразка, але доказів, на підставі яких був зроблений такий висновок контролюючим органом не надано, акт відповідача не містить посилань на конкретні документи (крім асортименту виявлених тютюнових виробів). Крім того, контролюючим органом не було також проведено досліджень щодо складу виявленої кальянної суміші. Матеріали справи не підтверджують вилучення у позивачки тютюнових товарів. Суд також дійшов висновку, що відповідачем під час проведення перевірки не досліджено вміст тютюну в сумішах для кальяну з метою подальшої їх ідентифікації. З цих підстав суд вказав, що спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №340/9812/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що наказ про проведення перевірки складений відповідно до вимог законодавства та копія цього наказу вручена позивачці. Вказує, що перевіркою встановлено факт зберігання позивачкою тютюнових виробів з метою подальшої реалізації споживачам без марок акцизного податку, за результатами перевірки складено акт від 29.05.2023 року, в якому позивачка підтвердила наявність у місці торгівлі тютюнових виробів без МАП встановленого зразка. Відтак, скаржник зазначає, що ним правомірно прийнято спірне рішення на підставі згаданого акту перевірки.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ГУ ДПС у Кіровоградській області, на підставі наказу №644-п від 18.05.2023, відповідно до приписів пп.80.2.5 ст.80 ПК України проведено фактичну перевірку бару "Севен Паб", розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

В ході перевірки проведено обстеження місця торгівлі бару "Севен Паб". Обстеженням встановлено:

- на момент перевірки у місці торгівлі зберігались тютюнові вироби для подальшої реалізації споживачам немарковані марками акцизного податку встановленого зразка:

- тютюн для куріння кальяну в кількості 19 пачок вартістю по 100 грн. на загальну суму 1900 грн.

Результати перевірки оформлені актом №4045/11-28-09-01/ від 29.05.2023, в якому зафіксовано порушення абз.3 ч.4 ст.11 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зберігання тютюнових виробів з метою подальшої реалізації споживачам без МАП встановленого зразка).

На підставі Акту перевірки прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 20.06.2023 за №1, яким до позивачки застосовано фінансові санкції в розмірі 17000 грн.

Позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав, оскільки не погоджується із рішенням контролюючого органу.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств відповідно до статті 75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.

Так, підпунктом 75.1.3. пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

На відміну від всіх інших передбачених законом перевірок фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України.

Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Правовий аналіз пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України свідчить про те, що здебільшого підстави, передбачені у відповідних підпунктах цієї норми, встановлюють лише єдину передумову для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків вимог законодавства у певній сфері, яка і є фактичною підставою для проведення перевірки.

Однак, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлює дві: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.

Саме тому цей підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України має істотну особливість у його застосуванні порівняно з іншими підпунктами цієї норми, яка і зумовлює висновок про те, що саме лише посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у рішенні про проведення перевірки не є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.

Оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18 травня 2024 року №644-п, згідно ст.19-1, п.п.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.13, 20.1.17, п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПКУ наказано провести фактичну перевірку господарського об`єкту бару «СЕВЕН ПАБ», який розташовано за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 16/7, в якому здійснює діяльність позивачка.

Крім того, наказ відповідача від 18 травня 2024 року №644-п містить відомості (перед резолютивною частиною наказу), що підставою для призначення фактичної перевірки є здійснення відповідачем функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів.

Таким чином, обсяг інформації у наказі відповідача від 18 травня 2024 року №644-п, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки наказ надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Як наслідок, цей наказ не можна вважати протиправним.

Відтак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про істотне порушення відповідачем процедури проведення перевірки через невідповідність наказу відповідача №644-п приписам ПК України.

Щодо порушення, яке стало підставою для прийняття відповідачем спірного рішення.

Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Приписами ст. 11 Закону № 481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно положень ч.2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів зокрема у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПК України, вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;

алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

сигарети, цигарки та сигарили, що вироблені після 1 січня 2021 року, в яких кількість одиниць у пачці (упаковці) не відповідає кількості одиниць, зазначеній на марках акцизного податку;

рідини, що використовуються в електронних сигаретах, вироблених до 1 січня 2021 року.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що під час фактичної перевірки позивачки проведено обстеження місця торгівлі бару "Севен Паб", яким встановлено, що:

- на момент перевірки у місці торгівлі зберігались тютюнові вироби для подальшої реалізації споживачам немарковані марками акцизного податку встановленого зразка;

- тютюн для куріння кальяну в кількості 19 пачок вартістю по 100 грн. на загальну суму 1900 грн.

Так, результати перевірки позивачки оформлені актом №4045/11-28-09-01/ від 29.05.2023, в якому зафіксовано порушення абз.3 ч.4 ст.11 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зберігання тютюнових виробів з метою подальшої реалізації споживачам без МАП встановленого зразка).

В подальшому, на підставі Акту перевірки прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 20.06.2023 за №1, яким до позивачки застосовано фінансові санкції в розмірі 17000 грн.

Натомість, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, відповідачем зроблено висновок про зберігання позивачкою для подальшої реалізації тютюнових виробів, без марок акцизного податку встановленого зразка, але доказів, на підставі яких був зроблений такий висновок контролюючим органом не надано, акт перевірки не містить посилань на конкретні документи (крім асортименту виявлених тютюнових виробів).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що складання посадовими особами відповідача акта фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо відсутності марки акцизного податку встановленого зразка є недостатнім і повинно здійснюватись шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, відібрання зразків продукції, вилучення такої продукції, детального опису порушників, а також обставин, що перешкоджали таким діям, у разі якщо вони мали місце.

Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 640/14640/19.

Скаржником не спростовано даний висновок суду. Матеріали акту перевірки не містять будь-яких доказів зберігання позивачкою тютюнової продукції без марок акцизного податку.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача від 20.06.2023 №1. Зворотні аргументи скаржника щодо правомірності спірного рішення свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №340/9812/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко