Справа № 460/26790/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №460/26790/23

адміністративне провадження №К/990/37670/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №460/26790/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та невиплати з 15.05.2023 доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату з 15.05.2023 доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до статті 39 Закону №796-XII.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , оскаржила їх у касаційному порядку, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) та частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має передусім з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до частини 4 статті 328 і частини 5 статті 328 КАС України.

Частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.

Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.

Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, виконання процесуальної правової норми).

Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є одним з інтегративних складників верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування та/або виконання судом тієї самої норми закону в аналогічних справах щодо різних осіб.

Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в судових рішеннях, дає підстави для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд постанови суду апеляційної інстанції, ухваленої у цій справі.

Скаржниця у касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження посилається на частину першу статті 328 КАС України, зокрема відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, положень статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) та статті 39 Закону №796-XII.

У своїй касаційній скарзі заявник також наводить низку фактів неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які, на думку колегії суддів, потребують ретельної перевірки.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржниці щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, відсутність висновку Верховного Суду з питань застосування норми права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що наведені доводи вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що у свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі скаржниця зазначає, що повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 отримано нею 21.09.2024, що підтверджується поштовим штемпелем на копії поштового конверту, відміткою на повідомленні про вручення та Трекінгом відправлень Укрпошти, а ознайомитися з повним текстом рішення суду апеляційної інстанції скаржниця мала змогу лише з моменту його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що відбулось 02.09.2024.

Своєю чергою, касаційна скарга надіслана на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку 28.09.2024 (наведене підтверджується штампом поштового відділення на конверті та Трекінгом відправлень Укрпошти) та отримана Верховним Судом 03.10.2024.

Зважаючи на те, що приписи статті 329 КАС України дають право на поновлення строку на касаційне оскарження у разі, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, слід поновити строк позивачці на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №460/26790/23.

Також Суд звертає увагу на те, що позивачка не зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС).

Згідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі у порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІСТ, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Суд інформує, що з 05.10.2021 функціонують окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

У зв`язку із запровадженням в України воєнного стану, режиму економії та недофінансуванням судів, можливості направляти повістки та судові рішення поштовим зв`язком вкрай обмежені.

Враховуючи наведене, Суд рекомендує ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітньої дитини ОСОБА_2 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , зареєструватися у підсистемі «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за вебадресою https://wiki.court.gov.ua.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328 - 331, 334, 338 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №460/26790/23.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 у справі №460/26790/23.

3. Витребувати із Рівненського окружного адміністративного суду справу №460/26790/23.

4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

6. Рекомендувати ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітньої дитини ОСОБА_2 та неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , зареєструватися в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб