Справа № 320/44003/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 жовтня 2024 року м. Київ № 320/44003/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей про нарахування доходу та сплату страхових внесків за період з 01.11.2009, 2010, 2011 та за період з 01.03.2012-03.10.2014.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання процесуальних норм щодо її форми та змісту, суд констатує її невідповідність та вважає за необхідне залишити позов без руху.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд звертає увагу на те, що первинним є припущення про відповідність дійсності повідомлених позивачем обставин у справі про рішення чи діяння відповідача - суб`єкта владних повноважень і про порушення ним прав, свобод і законних інтересів позивача. У межах реалізації процедури доказування суб`єкт владних повноважень може спростувати таку не абсолютну презумпцію своєї винуватості.

По суті, при ствердженні про конкретну обставину особа повинна підтвердити її доказами.

Водночас позивачем не зазначено, які саме рішення дії чи бездіяльність позивач просить суд визнати протиправними як то передбачено положеннями статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливлює на даній вирішити судом питання щодо дотримання позивачем строку на звернення до суду.

Так, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

У контексті наведеного, позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, оскільки саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійсненні судочинства за його позовною заявою.

Однак, як вже було зазначено судом, позовні вимоги не мають юридичної визначеності з урахуванням приписів статті 5 КАС України.

Натомість, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві вчинити дії, проте відповідній вимозі не передує вимога визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними або визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною.

Отже, звертаючись до суду з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) шляхом внесення відомостей про нарахування доходу та сплату страхових внесків за період з 01.11.2009, 2010, 2011 та за період з 01.03.2012-03.10.2014, позивач не зазначає в чому полягає протиправність дій чи бездіяльності відповідача, які саме необхідно внести туди зміни, якщо мова йде про суми сплати ЄСВ, то у якому розмірі і чим це підтверджується.

Тобто, позовна заява не містить обґрунтувань протиправності дій чи бездіяльності саме відповідача.

При цьому, із викладеної частини позовних вимог неможливо встановити які саме, на думку позивача, протиправні дії вчинено відповідачем, які дії необхідно визнати протиправними, як саме такі протиправні дії або бездіяльність сприяли або мали наслідком порушення прав позивача.

Суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року у справі№ 990/150/23.

Відтак, позивачеві необхідно уточнити прохальну частину заявленого позову, привівши зміст позовних вимог у відповідність до обставин, якими такі вимоги обґрунтовує, визначитись із належним способом захисту порушеного права та конкретизувати свої позовні вимоги.

Також, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч. 6 ст. 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Всупереч вимогам представник позивач не зазначив відомості про наявність або відсутність адреса електронної пошти у позивача, та власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи та один для суду), яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме зазначити спосіб захисту прав та інтересів згідно з способами захисту порушеного права (свободи, законного інтересу), визначеними частиною першою статті 5 КАС України); уточнити вимоги та навести обґрунтування щодо конкретних відомостей, які позивач просить зобов`язати відповідача внести до системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб;

- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме мають бути підтверджені всі твердження позивача, які викладені в тексті позовної заяви, в тому числі також щодо відомостей, які позивач просить зобов`язати відповідача внести до системи персоніфікованого обліку реєстру застрахованих осіб;

- відомості про наявність або відсутність адреси електронної пошти у позивача, та щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків представника позивача.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.