Справа № 160/26048/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРемез К.І.
за участі секретаря судового засіданняАнтонової А.Ю.
представника позивача Гурського В.С. представника відповідача Горбань А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮПК БІЗНЕС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, -
Відповідно до частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За частиною 2 статті 157 КАС України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
Забезпечено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮПК БІЗНЕС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
03.10.2024 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому Відповідач зазначає, що відсутні підстави для забезпечення позову передбачені у пункті 1 частини 2 статті 150 КАС України, а у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав від рішень, дій або бездіяльності відповідача.
08.10.2024 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заперечення позивача на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у яких позивач просив залишити заходи забезпечення позову в силі, а клопотання відповідача про їх скасування без задоволення.
У судовому засіданні 09.10.2024 відповідач підтримав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на судову практику у аналогічних справах.
Позивач заперечував проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову з огляду на те, що провадження господарської діяльності підприємства позивача буде зупинена у разі анулювання ліцензії.
Розглянувши у судовому засіданні відповідне клопотання представника контролюючого органу про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Як установлено частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно зі статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та обставинам справи.
Будь-яке забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Слід зазначити що, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Отже, інститут забезпечення адміністративного позову як спосіб попереднього судового захисту є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі, гарантувати ефективність захисту порушених прав чи інтересів.
Указане узгоджується зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13.09.1989 року №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, які передбачають, що рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. При цьому, суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Окрім того, процесуальним законом передбачено механізм скасування вжитих заходів забезпечення позову тим же судом, яким їх було застосовано. Так, відповідно до норми ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. При цьому, в даному випадку кодекс не деталізує підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на норми Кодексу адміністративного судочинства України в їх сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують тих приводів для забезпечення позову, які окреслені у ст. 150 кодексу.
Отже, на мотивовану вимогу учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані судом, який їх вжив.
У цьому ж випадку, співвставивши аргументи представника позивача та представника відповідача з питань забезпечення позову, врахувавши відомі обставини справи, суд вважає, що вжиті заходи забезпечення позову в цій справі є обґрунтованими та не вбачає причин для їх скасування.
Відповідач у судовому засіданні не навів конкретних мотивів та підстав скасування заходів забезпечення позову саме у цій справі, посилаючись виключно на норми процесуального законодавства та судову практику в аналогічних спорах.
Отже, суд дійшов висновку, що клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150, 151, 153-155, 157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез