Справа № 300/4648/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" жовтня 2024 р. справа № 300/4648/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ), 10.06.2024 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач, В/Ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою суду від 17.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.46-47).
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач у лютому 2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації. 17.04.2023 під час виконання бойового завдання, внаслідок обстрілу зі сторони збройних сил рф отримав травму пошкодження передньої схрещеної зв`язки, медіального меніску правого колінного суглобу. Травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України, в зоні ведення бойових дій. Травма не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно. В подальшому солдату ОСОБА_1 проведено декілька операцій по оперативному лікуванню - передньої схрещеної зв`язки, медіального меніску правого колінного суглобу. На цей час ОСОБА_1 проходить післяопераційне лікуванню та реабілітацію. Відповідні підтверджуючі документи були раніше надані до військової частини НОМЕР_1 . У подальшому, представник ОСОБА_1 звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати направлення солдату ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у встановленому порядку на медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи Інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності. Представник позивача отримав відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.05.2024 №1/1572 про відмову надати направлення солдату ОСОБА_1 на медико-соціальну експерту комісію. Враховуючи наведене, просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не надання направлення солдату ОСОБА_1 , у встановленому порядку на Лікарсько-консультативну комісію на базі відділень амбулаторно-поліклінічної допомоги в системі Міністерства оборони України, з метою подальшого направлення на Медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати направлення солдату ОСОБА_1 у встановленому порядку на Лікарсько-консультативну комісію на базі відділень амбулаторно-поліклінічної допомоги в системі Міністерства оборони України, з метою подальшого направлення на Медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності; Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання направлення солдату ОСОБА_1 , у встановленому порядку на Лікарсько-консультативну комісію на базі відділень амбулаторно-поліклінічної допомоги в системі Міністерства оборони України, з метою подальшого направлення на Медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати направлення солдату ОСОБА_1 у встановленому порядку на Лікарсько-консультативну комісію на базі відділень амбулаторно-поліклінічної допомоги в системі Міністерства оборони України, з метою подальшого направлення на Медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності.
27.06.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що відповідно до відповіді командира військової частини НОМЕР_1 за №987 від 08.04.2024, солдату ОСОБА_1 призупинена військова служба з 30.11.2023 згідно наказу командира військової частини на підставі витягу з ЄРДР від 30.11.2023. Зазначив, що усі дії позивача повинні вчинятися в межах кримінального провадження, зокрема визначення ступеня втрати працездатності. Досудове слідство у справах про самовільне залишення частини здійснює військова служба правопорядку у Збройних Силах України. Таким чином, позивач не вважається звільненим зі служби, а тому відповідач не вповноважений сприяти йому у своєчасному огляді в медико-соціальних експертних комісіях. Вважає, що відповідач діяв в межах чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.51-52).
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 у лютому 2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації. 17.04.2023 під час виконання бойового завдання, внаслідок обстрілу зі сторони збройних сил рф отримав травму - пошкодження передньої схрещеної зв`язки, медіального меніску правого колінного суглобу. Травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії російської федерації проти України, в зоні ведення бойових дій. Травма не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно.
У подальшому позивачу проведено декілька операцій по оперативному лікуванню передньої схрещеної зв`язки, медіального меніску правого колінного суглобу. На цей час ОСОБА_1 проходить післяопераційне лікуванню та реабілітацію.
16 березня 2024 року військово-лікарської комісією при військовій частині НОМЕР_2 проведено військово-лікарську експертизу стану солдата ОСОБА_1 . Встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції (27.04.2023, 19.07.2023) - артроскопії, аутопластики передньої хрестоподібної зв`язки, фіксації металевю пластинами з приводу застарілого пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки та медіального меніску правого колінного суглобу у вигляді комбінованої контрактури, передньо-латеральної нестабільності правою колінного суглобу з помірним порушенням функції. ІНФОРМАЦІЯ_5 з незначним порушенням функції. Вертеброгенна цервікалгія, люмбалгія без порушення функції. Варикоцеле II ст. Хронічний простатит без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Вегетативна дисфункція нервової системи у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів. Складний гіпермстропічний астигматизм ступенем 0,5D правого ока, ступенем I.0D лівого ока з гіперметропією ступенем 0,50 обох очей при гостроті зору без корекції 0,9/0,9, з корекцією 1,0/1,0. Патоперсопологічпі зміни. Себорейний дерматит. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 11-12).
Представник позивача, 25.03.2024 звернувся із адвокатським запитом до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_2 з проханням надати направлення солдату ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у встановленому порядку на медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності (а.с.38-39).
В цей же день представник позивача звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_6 (військової частини НОМЕР_1 ) з проханням надати направлення солдату ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у встановленому порядку на медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності (а.с.34-36).
Представник позивача отримав відповідь Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_2 від 30.03.2024 №815 про відмову надати направлення солдату ОСОБА_1 на медико-соціальну експерту комісію, оскільки згідно наказу Міністерства оборони №402 зі змінами від 18.08.2023 в завдання військово-лікарської комісії не входе скерування військовослужбовця до медико-соціально експертної комісії (а.с.40).
Представник позивача отримав відповідь військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 №987нт про відмову надати направлення солдату ОСОБА_1 на медико-соціальну експерту комісію. Зазначено, що солдату ОСОБА_1 призупинена військова служба з 30.11.2023, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , на підставі витягу з ЄРДР від 30.11.2023. Документи солдата ОСОБА_1 направлені до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.41).
Представник позивача, 25.04.2024 звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати направлення солдату ОСОБА_1 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у встановленому порядку на медико-соціальну експерту комісію з метою встановлення йому групи Інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності, на який отримав відповідь від 03.05.2024 №1/1572 про відмову надати направлення солдату ОСОБА_1 , на медико-соціальну експерту комісію. У даній відповіді зокрема зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 , який, за інформацією представника позивача вчинив самовільне залишення місця служби, не прибував встановленим порядком до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік (а.с.42-44).
Враховуючи наведене, позивач просить визнати бездіяльність відповідачів щодо ненадання направлення позивачу у встановленому порядку на лікарсько-консультативну комісію, з метою встановлення йому групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
24 лютого 2022 року Указом Президента 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 03,03.2022 № 2105-ІХ. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської. Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської. Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, Строк проведення загальної мобілізації продовжувався, востаннє з 14 лютого 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 50/2024 від 05.02.2024 (пункти 1-3 Указу).
Пунктами 4 та 5 цього Указу Президент України постановив призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХП).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності! Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом восьмим статті 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні встановлено, що Медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.
Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
У позовній заяві позивач стверджує, що 17.04.2023 при виконанні бойового завдання, внаслідок обстрілу зі сторони збройних сил рф. отримав травму - пошкодження передньої схрещеної зв`язки, медального меніску правого колінного суглоба. Травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії рф проти України, в зоні ведення бойових дій, однак, матеріалами справи встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутні відомості про отримання позивачем травми чи поранення пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та з захистом Батьківщини (довідка про обставини травми).
Виходячи з вищевказаного, позивач не отримував травм та поранень при проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до абзацу 4 п. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Виходячи з вищевказаного Військова частина НОМЕР_1 не допустила протиправної бездіяльності щодо надання направлення позивачу на проходження військово-лікарської комісії, а діяла виключно в межах та в спосіб, передбачений чинним законодавством.
Суд також зазначає, що відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI) адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту. Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.
Частиною 2 вказаної вище статті зазначеного закону встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону № 5076-VI, адвокат шляхом направлення адвокатського запиту може отримати тільки інформацію та відповідні документи.
Повноваження вимагати вчинення будь яких дій в органу державної влади у адвокатському запиті Законом № 5076-VI не передбачені.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до відповіді командира військової частини НОМЕР_3 за №987ні від 08.04.2024, наявної в додатках до позову солдату ОСОБА_1 призупинена військова служба з 30.11.2023 згідно наказу командира військової частини на підставі витягу з ЄРДР від 30.11.2023 (а.с.41).
Згідно частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу' з Єдиного реєстру досудових розслідувань).
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.
Враховуючи те, що щодо позивача кримінальне провадження не завершене, останній перебуває в статусі військовослужбовця служба якого призупинення до набрання законної сили вироку суду щодо нього.
Усі дії позивача повинні вчинятися в межах кримінального провадження, зокрема визначення ступеня втрати працездатності. Досудове слідство у справах про самовільне залишення частини здійснює Військова служба правопорядку у Збройних Силах України.
Таким чином позивач не вважається звільненим зі служби, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 не вповноважений сприяти йому у своєчасному огляді в медико-соціальних експертних комісіях.
Отже ІНФОРМАЦІЯ_2 не допустив протиправної бездіяльності та діяв виключно в межах та в спосіб, передбачений чинним законодавством.
Згідно з статтею 75 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За змістом ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів та витребуваних судом в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.
Відповідачам рішення надіслати через підсистему Електронний суд.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.