Справа № 160/23946/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправний характер дій відповідача, що полягають у відмові у виплаті позивачу як члену сім`ї померлого пенсіонера, недоотриманих сум пенсії.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
30 вересня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання додано копію звернення позивача та її представника до відповідача.
У відповідності до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
У відповідача на обліку перебував пенсіонер ОСОБА_2 , який був чоловіком позивача, що підтверджується відомостями у паспорті громадянина України позивача серії НОМЕР_2 , відомостями у паспорті громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , а також свідоцтвом про шлюб від 30.09.1978 року серії НОМЕР_4 .
На користь ОСОБА_2 Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено низку рішення щодо його пенсійних прав, а саме:
2) рішенням від 05.08.2022 року у справі №160/8861/22 зобов`язано відповідача провести ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії виходячи з основного розміру пенсії 88% грошового забезпечення на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 18.05.2021 року №33/24/С-354, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області»;
Згідно свідоцтва про смерть від 27.05.2024 року серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12 червня 2024 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати сум пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 .
Згідно листа відповідача від 08.07.2024 року №0400-010202-8/141553 на виконання вищевказаних рішень суду ОСОБА_2 були нараховані доплати до пенсії, які не виплачені через відсутність фінансування, а саме:
2) за рішенням від 05.08.2022 року у справі №160/8861/22 100129,23 грн;
Загальний розмір недоотриманої пенсії 251270,22 грн.
Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Зміст положень частини третьої статті 52 Закону №1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно з ч. 1-3 ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Слід зазначити, що зміст статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.
Так, за змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:
особисті немайнові права;
право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).
Додатком 4 Порядку № 3-1 затверджено форму Заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера;
2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;
3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді зокрема пенсії яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.
У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
В даній справі відповідач не висунув жодного іншого зауваження до заяв позивача від 10.06.2024 року та від 01.07.2024 року щодо отримання недоотриманої суми пенсії, окрім як неналежний порядок звернення за такими сумами відповідач стверджував, що позивач повинен вирішити це питання в судовому порядку. В т.ч. відповідач не посилався ані на неналежність форми звернення до нього, не підтвердження будь-яких обставин і тд.
Оцінюючи змістовно наведене відповідачем зауваження суд констатує, що воно суперечить імперативним приписам ст. 61 Закону №2262-ХІІ. Так, чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулася до відповідача 10.06.2024 року, тобто в межах шестимісячного строку, в зв`язку з чим до цієї юридичної ситуації належить застосувати спеціальний порядок одержання майна померлого, який зводиться до звернення члена сім`ї померлого безпосередньо до органу Пенсійного фонду України для отримання недоотриманих сум пенсії. Відповідно, позивач виконала усі необхідні вимоги законодавства, що вбачається в т.ч. з відсутності заперечень відповідача по суті таких вимог законодавства відповідач не ставив під сумнів ані сімейний стан позивача та її померлого чоловіка, ані розмір заявлених до отримання коштів, ані будь-які інші обставини.
Окремо суд зауважує, що сама форма звернення позивача до відповідача (відповідна заява, а не бланк) на вирішення цього спору не впливають, оскільки відповідач заперечив відповідне право позивача, а не послався на недотримання нею процедури реалізації цього права. При цьому за змістом такого звернення відповідач мав достатню кількість відомостей для належного вирішення спірного питання згідно вимог законодавства. В цьому аспекті доцільно звернути увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
добросовісно (п. 5);
розсудливо (п. 6);
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
За обставин цієї конкретної справи суд констатує недотримання відповідачем вищевикладених вимог законодавства під час розгляду звернення позивача від 10.06.2024 року (надійшло 12.06.2024 року).
Отже, позивач правомірно звернулася до відповідача згідно спеціальної юридичної процедури, передбаченої ст. 61 Закону №2262-ХІІ, при цьому дотрималась передбачених законодавством вимог для реалізації своїх прав згідно цієї процедури. Відповідач в свою чергу не дотримався відповідних положень законодавства, чим порушив права позивача та вказані норми права.
Аналогічне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 06.06.2024 року у справі № 340/6220/23, від 19.06.2024 року у справі № 340/1291/24.
Оскільки в цій справі між сторонами не існувало спору щодо розміру недоотриманої пенсії, а також враховуючи завдання адміністративного судочинства, з метою забезпечити ефективний захист прав позивача та остаточне вирішення спору суд вважає за належне вирішити цей спір шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачу суму недоотриманої її померлим чоловіком пенсії в конкретному розмірі.
Враховуючи встановлену в ході розгляду цієї справи протиправність відмови відповідача, з урахуванням положень п.2 та 4 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу суми пенсії, недоотримані її померлим чоловіком.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2512,70 грн, що підтверджується платіжним документом від 29.08.2024 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, в загальному розмірі 251270,22 гривень (двісті п`ятдесят одна тисяча двісті сімдесят гривень 22 копійки).
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Боженко