Справа № 420/20047/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди за недонос речового майна у розмірі 8133,77грн.

Ухвалою суду від 30.07.2024 поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що військова частина НОМЕР_1 немає можливості утримати кошти з солдата ОСОБА_1 та здійснювати стягнення за недонос речового майна 8133,77 грн, оскільки солдат ОСОБА_1 , старший стрілець-оператор 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 перебуває у самовільному залишені військової частини, та своїми діями свідомо вчиняє кримінальне правопорушення передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства, просить суд задовольнити позов у повному та стягнути з відповідача майнову шкоду за недонос речового майна у розмірі 8133,77грн.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи, однак відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 лютого 2023 року №44, солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та вважався такими, що прибув в район проведення табірного збору на території Вінницької області (місто Гайсин)(а.с.72)

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 червня 2023 року №161, солдата ОСОБА_1 , призначено на посаду старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (а.с.74).

Наказом командира військової НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08 грудня 2023 року №347, солдат ОСОБА_1 прибув в район виконання бойового завдання за призначенням з лікування(а.с.75).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 грудня 2023 року №357, солдат ОСОБА_1 , старший стрілець-оператор 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 18 грудня 2023 року перебуває у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 з району виконання бойового завдання за призначенням, та знятий з усіх видів забезпечення з 18 грудня 2023 року(а.с.83).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 грудня 2023 року №367, солдата ОСОБА_1 , призначеного на посаду старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення З механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у відповідності до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (військовослужбовці які відсутні більше десяти днів, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби))(а.с.95).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 18 грудня 2023 року №818, призначено службове розслідування, щодо уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню військової частини НОМЕР_1 та відсутності без поважних причин на військовій службі, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення(а.с.15-16).

В ході службового розслідування, було виявлено факт недоносу речового та інвентаризаційного військового майна, яке було видано солдату ОСОБА_1 , вартість майна на загальну суму 8133,77 грн (вісім тисяч сто тридцять три грн. 77 коп.), що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2023 року №35(а.с.17-22, 69).

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.16 Статуту № 548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статей 26, 27 Статуту № 548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-IX (далі - Закон № 160-IX), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Так, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 грудня 2023 року №357, солдат ОСОБА_1 , старший стрілець-оператор 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 18 грудня 2023 року перебуває у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 з району виконання бойового завдання за призначенням, та знятий з усіх видів забезпечення з 18 грудня 2023 року(а.с.83).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 грудня 2023 року №367, солдата ОСОБА_1 , призначеного на посаду старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у відповідності до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (військовослужбовці які відсутні більше десяти днів, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби))(а.с.95).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 18 грудня 2023 року №818, призначено службове розслідування, щодо уточнення причин і умов, що сприяли самовільному залишенню військової частини НОМЕР_1 та відсутності без поважних причин на військовій службі, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення(а.с.15-16).

В ході службового розслідування, було виявлено факт недоносу речового та інвентаризаційного військового майна, яке було видано солдату ОСОБА_1 , вартість майна на загальну суму 8133,77 грн, що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 №1 та довідкою військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2023 року №35(а.с.17-22, 69).

Докази оскарження позивачем наказу, яким його притягнуто до матеріальної відповідальності до суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону № 160-IX).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду адміністративної справи відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 8133,77 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди за недонос речового майна у розмірі 8133,77грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) майнову шкоду за недонос речового майна у розмірі 8133,77грн(вісім тисяч сто тридцять три гривні сімдесят сім копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра