Справа № 944/3550/24
Суддя: Гіряк С. І.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 944/3550/24
Провадження № 2-а/448/20/24
Р І Ш Е Н Н Я
09.10.2024 м. Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Гіряк С.І.,
за участю секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська адміністративну справу за позовом:
позивача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )
предмет та підстави позову: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,
учасники справи:
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідачів
1. На розгляд Мостиського районного суду Львівської області, згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області №944/3550/24 від 09.07.2024, передана за підсудністю вказана адміністративна справа, яка надійшла до суду 31.07.2024 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Яцишин А.В. звернувся з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить:
- скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2324804 від 06.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і стягнути з відповідачів судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.
2. Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського серії ЕНА №2324804 від 06.06.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за нібито порушення ним Правил Дорожнього руху, а саме: те що позивач 06 червня 2024 року приблизно о 08:07 год. в с.Лапаївка дорога М11 10 км 100 м керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 контроль та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.б ПДР керування транспортним засобом особою без реєстраційних документів на транспортний засіб.
3. При цьому зазначає, що позивач не здійснював вищевказаних порушень, навпаки зупинився перед знаком контрольний пункт, а на вимогу позивача надати докази скоєного правопорушення - працівники поліції почали вимагати посвідчення водія, що він і виконав. Вказує, що жодних доказів вчинення вищевказаного правопорушення позивачу зі сторони працівників поліції надано не було, працівник поліції мав упередження ставлення до позивача, постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та описані в ній нібито порушення жодним чином не ґрунтуються на правдивій інформації. На місці розгляду адміністративної справи позивачу оскаржувану постанову не вручили,а копія надійшла на його адресу поштовим відправленням.
4. Вказує, що поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за відсутністю доказів вчинення позивачем правопорушення. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.
5. Представник відповідача 05.09.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з позовними вимогами не погоджуються. В обґрунтування відзиву покликається на те, що пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено ПДР. Вказує, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що Позивач 06.06.2024 року 0 07 хв. керуючи транспортним засобом, був зупинений поліцейським з порушення п.8.4. в ПДР України, а саме за невиконання вимог дорожнього знаку «Контроль» та здійснив проїзд без зупинки.
Зазначає, що відповідно до пункту 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1 правил дорожнього руху: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб;
- чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса. Тобто водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.
Вказує, що ч. 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Зазначає, що в позовній заяві Позивач стверджує, що описані порушення в оскаржуваній постанові жодним чином не ґрунтуються на правдивій інформації, адже як зазначає Позивач: «здійснив зупинку перед знаком контрольний пункт та надав для перевірки посвідчення водія». Однак вказує, що законна вимога інспектора не була виконана, Позивач не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Вказує, що виходячи з того, що оскаржувана постанова була винесена 06.06.2024, відеозапис на підтвердження вищевказаних порушень не є збереженим, оскільки строк зберігання відеозаписів становить 30 діб.
Вказує, поліцейський УПП у Львівській області ДПП, приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення поліцейський виніс постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення. Поліцейський Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Вказує, що немає підстав для скасування Постанови, а вимоги Позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Крім цього, не погоджується з заявленим позивачем розміром судових витрат на правничу допомогу, з огляду на неспівмірність із складністю позову. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого, а також відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат в частині стягнення суми на надання правничої допомоги позивачу.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
6. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Вказав, що пред`являв посвідчення водія працівникам поліції на вимогу, він має право на керування транспортним засобом відповідної категорії, яке долучив до матеріалів справи. Вказав, що причина зупинки йому не зрозуміла, оскільки жодних ПДР не порушував, відеофіксація події не здійснювалася.
7. Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданому відзиві на позовну заяву просять розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подав.
Неявка відповідачів перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
9. Згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області №944/3550/24 від 09.07.2024, передана за підсудністю вказана адміністративна справа, яка надійшла до суду 31.07.2024 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І.
10. Ухвалою суду від 07.08.2024 поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.
11. Ухвалою суду від 11.09.2024 продовжений процесуальний строк розгляду адміністративної справи та відкладений її розгляд, у зв`язку з неявкою представника відповідача Департаменту патрульної поліції України.
ІV. Обставини встановлені Судом
12. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2324804 від 06.06.2024 позивача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні, як вказано у постанові, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень 00 коп.
13. Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 06.06.2024 о 08.07 в с.Лапаївка, дорога М11 10 км 100 км водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.б ПДР керування ТЗ особою, без реєстраційних документів.
V. Застосоване Судом законодавство та висновки Суду
14. Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.
15. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
16. Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
17. Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
18. Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
19. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.
20. Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
21. Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
22. Суд, надаючи оцінку діям інспектора, виходить з того, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
23. У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
24. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
25. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні, допустимі, достовірні та достатні докази такого правопорушення, чого в даному випадку не було дотримано, крім того, до матеріалів справи не долучений суб`єктом владних повноважень диск із відео фіксацією події.
26. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
28. Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
29. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
30. Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, позивач покликається на те, що його було необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази. Посилається на те, що єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення,яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та описані в ній порушення жодним чином не ґрунтуються на правдивій інформації. Інших доказів на підтвердження винуватості його у вчиненому правопорушенні, які б свідчили про вчинення ним порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови, поліцейським не надано.
31. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
32. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
33. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
34. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
35. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
36. Згідно із ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
37. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
38. Згідно п. 2.1.б «ПДР» України, в порушенні якого звинувачується позивач, Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
А згідно п. 2.1. а «ПДР» України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Із змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що 06.06.2024 о 08.07 в с.Лапаївка, дорога М11 10 км 100 км водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.б ПДР керування ТЗ особою, без реєстраційних документів.
39. З системного аналізу наведених норм та дослідивши матеріали справи, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2324804 від 06.06.2024 не відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та не відповідає пункту ПДР, що інкриміновані ОСОБА_1 органом поліції. В даному випадку відсутній факт керування водієм транспортним засобом без реєстраційних документів на ТЗ та без посвідчення водія,а також не знайшло свого підтвердження порушення позивачем дорожнього знаку 3.41 «Контроль». Крім того, до матеріалів справи не долучений суб`єктом владних повноважень диск із відео фіксацією події.
40. Таким чином, суд вважає, що відповідачем було неправильно визначено об`єктивну сторону виявленого правопорушення за частиною 1 статті 126 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення позивача до відповідальності за вказаною статтею КУпАП.
41. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, так як в діях позивача не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
42. Відповідачем не надано обґрунтування заперечень проти позову і не доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не долучені докази, які б вказували на такі твердження. Крім того, до матеріалів справи не долучений суб`єктом владних повноважень диск із відео фіксацією події, що суперечить вимогам закону, оскільки Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
43. Саме по собі описання в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.
44. Отже, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідач обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав.
46. Суд приходить до переконання, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду
47. Таким чином, факт здійснення позивачем вказаних правопорушень, будь-якими іншими належними та допустимими доказами, крім постанови не підтверджено, а пояснення позивача відповідачем не спростовані.
48. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
49. Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
50. З урахуванням того, що відповідач не виконав належним чином покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надав належних доказів на спростування обґрунтувань позивача та підтвердження вини позивача у порушенні ним Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувану постанову слід скасувати та закрити провадження по справі.
VІ. Судові витрати
51. Згідно із статтею 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
52. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
53. Так, згідно квитанцій від 25.06.2024 позивачем було сплачено 605 грн. 60 коп. судового збору, який підлягає стягненню його користь.
54. Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. суд приходить до наступного висновку.
55. Позивач пред`явив вимогу про стягнення 2000,00 гривень відшкодування витрат за надання правничої допомоги. До суду на підтвердження факту надання правової допомоги представником позивача адвокатом Яцишином А.В. надано наступні документи: договір №24/06/24 від 24 червня 2024 року про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатом Яцишином А.В.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії №677, видане 24.12.2011 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 від 25.06.2024, акт прийнямання-передачі від 25.06.2024, але не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті), платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги тощо, що позбавляє суд вирішити питання стягнення в його користь витрат на правничу допомогу.
56. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 гривень слід відмовити.
З цих підстав, керуючись статтями 1-3, 77, 139, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, Суд,
1. Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2324804 від 06.06.2024, винесену за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .
3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в рахунок повернення судового збору.
5. В іншій частині позовних вимог (щодо стягнення витрат на правову допомогу) відмовити.
6. Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи, оскільки вони не були присутні під час його проголошення.
7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення виготовлене та підписане суддею у нарадчій кімнаті 09.10.2024.

Відомості про сторін справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції уЛьвівській області Департаменту патрульноїполіції, місцезнаходження: вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053, .

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції України, місцезнаходження: вул. Ф. Ернста, 3/2, м. Київ, індекс 03048, .

Суддя Світлана ГІРЯК