Справа № 120/1829/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зупинення провадження в справі

м. Вінниця

10 жовтня 2024 р. Справа № 120/1829/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Бук-2007» про визнання протиправним та скасування дозволу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Бук-2007» про визнання протиправним та скасування дозволу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, керівник Гайсинської окружної прокуратури вказав, що за результатами вивчення питання щодо додержання законодавства в екологічній сфері при користуванні об`єктами водного фонду Гайсинською окружною прокуратурою виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства при користуванні об`єктами водного фонду області зокрема при веденні рибогосподарської діяльності.

Так, встановлено, що Приватне підприємство «Бук-2007» використовує земельну ділянку водного фонду площею 362 га, розташовану на річці Сіб, в околицях с. Дмитренки Гайсинського району (Дмитренківське водосховище) на підставі Дозволу №3 від 09.01.2019 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах, виданого Управлінням Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області.

На думку першого заступника керівника обласної прокуратури, такий дозвіл видано Управлінням Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області з порушенням вимог Водного та Земельного кодексів України, оскільки використання земель водного фонду може здійснюватися на умовах оренди, постійного або тимчасового користування.

Натомість, у Приватного підприємства «Бук-2007» відсутнє право на користуванням водним об`єктом Дмитренківського водосховища та земельною ділянкою під ним.

Ухвалою суду від 02.03.2023 позовну заяву Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне підприємство «Бук-2007» про визнання протиправним та скасування дозволу повернуто особі, яка її подала.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 апеляційну скаргу Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2024 касаційну скаргу Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури задоволено. Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 22.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 02.05.2024 замінено найменування відповідача у справі №120/1829/23 з Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області на Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Вінницькій області.

23.09.2024 представник третьої особи заявила клопотання про зупинення провадження у справі №120/1829/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1168/23.

В обґрунтування клопотання представник зазначає, що передаючи справу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у справах № 923/213/18, № 914/1326/16 та №908/2153/20, вказавши, що спеціальне використання водних біоресурсів фізичними та юридичними особами державної та комунальної власності може здійснюватися на умовах оренди, постійного або тимчасового користування. При цьому, вимоги такого користування можуть визначатися режимом рибогосподарської експлуатації водного об`єкта. Отже, у разі встановлення Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта, укладання окремого договору оренди такого водного об`єкта не є необхідним.

Враховуючи, що правовий висновок відповідної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/1168/23 матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також необхідність забезпечення реалізації закріпленого п.4 ч.4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принципу єдності судової практики, керуючись п.7 4.1 ст.228 ГПК України та п.3 ч.1 ст. 236 КАС України, ПП «БУК 2007» просить зупинити провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 27.09.2024 позивачу надано строк для подачі письмових пояснень.

07.10.2024 керівник окружної прокуратури надав пояснення, у яких заперечує проти задоволення клопотання про зупинення провадження. Вказує, що справа №922/1168/23, на яку посилається представник третьої особи, та справа №120/1829/23 не є подібними в розумінні висновків Верховного Суду щодо подібності справ, оскільки ні предмет спору, ні підстави позовів, а також зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини не є тотожними.

Вирішуючи клопотання третьої особи про зупинення провадження, суд керується наступним.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі врегульовані ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України Суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної в порядку конституційного провадження, адміністративного, сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд зазначає, що фактичними підставами позову прокуратури як у справі №922/1168/23, так і в справі №120/1829/23 є використання відповідачами водного об`єкта (водосховища комплексного призначення) і земель водного фонду для цілей здійснення рибогосподарської діяльності на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта та Дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів, без правовстановлюючих документів на сам водний об`єкт та землі під ним.

Крім того, підстави позову, фактичні обставини справи, зміст заперечень третьої особи ПП «БУК 2007» у справі №120/1829/23 с аналогічними цій справі №922/1168/23. Аналогічним є також і суб`єктний склад сторін в обох справах. Підставою для передачі справи на розгляд судової палати колегія суддів Верховного суду зазначила наступне: «Правові підстави функціонування ТОВ "Фіш-Торг" як спеціального товарного рибного господарства (CTPI) є Режим рибогосподарської експлуатації Старогниличанського водосховища, дозволи №30 та №31 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських об`єктах (їх частинах) від 21.06.2018, яка регулюється Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, що затверджено наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 № 4 (далі - Інструкція).

При цьому сам по собі режим не дає можливості здійснювати безпосередній вилов водних біоресурсів. Використання водних біоресурсів, які перебувають у стані природної волі, здійснюється в порядку загального і спеціального використання (стаття 25 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»)

Колегія суддів зазначила, що режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта та дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів дають можливість відповідним суб`єктам здійснювати свою діяльність в межах відповідних водойм.

Аналіз судової практики зі спірного питання, а саме за позовами прокурорів в інтересах держави до підприємств, що функціонують на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкту, про повернення земельної ділянки водного фонду/про усунення перешкод у користуванні майном/про відновлення становища, що існувало до порушення шляхом звільнення об`єкта водного фонду свідчить про те, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду сформував практику у подібних справах.

Так, у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №923/213/18, від 06.10.2021 у справі №914/1326/16, від 05.01.2022 у справі №908/2153/20 зроблено висновки про те, що законодавець розрізнив користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів, як окремими об`єктами користування. Можливості використання водних біоресурсів без обов`язкового отримання в установленому Земельним кодексом України порядку в користування на умовах оренди рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), у тому числі і земель водного фонду (зокрема і під цими об`єктами), де здійснюється використання цих водних біоресурсів, чинним законодавством не передбачена. Таке використання водних біоресурсів є нерозривно пов`язаним з використанням зазначених рибогосподарських водних об`єктів (їх частин), у тому числі і земель водного фонду (зокрема і під цими об`єктами).

Тобто, Суд у зазначених справах, з однієї сторони, зазначаючи про відмінність "користування рибогосподарськими водними об`єктами (їх частинами), землями водного фонду та використання водних біоресурсів", з іншої сторони наголосив на обов`язковій необхідності отримання суб`єктом спеціального використання водних біоресурсів права користування водним об`єктом.

У свою чергу, колегія суддів, передаючи справу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у справах № 923/213/18, № 914/1326/16 та №908/2153/20, вказавши, що спеціальне використання водних біоресурсів фізичними та юридичними особами державної та комунальної власності може здійснюватися на умовах оренди, постійного або тимчасового користування. При цьому вимоги такого користування можуть визначатися режимом рибогосподарської експлуатації водного об`єкта.

Отже, у разі встановлення Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта, укладання окремого договору оренди такого водного об`єкта не є необхідним.

Враховуючи, що правовий висновок відповідної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/1168/23 матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також необхідність забезпечення реалізації закріпленого п.4 ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принципу єдності судової практики, керуючись п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, ПП «БУК 2007» суд вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Суд звертає увагу, що прокурор у межах справи №120/1829/23 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ПП «БУК 2007» використовує водні ресурси територіальної громади, а саме водний об`єкт - Дмитренківське водосховище, яке є водосховищем комплексного призначення, для здійснення підприємницької діяльності з промислового вилову риби, не маючи жодних правовстановлюючих документів на право користування водного об`єкту та земельної ділянки водного фонду.

Враховуючи викладене, аналізуючи обставини даної справи, вбачається подібність правовідносин у справі №120/1829/23 та у справі №922/1168/22 з огляду на предметний склад учасників, зміст позовних вимог та їх підстави, матеріально-правове регулювання правових відносин.

Відтак, суд вважає, що висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/1168/22 буде практикоутворюючим та матиме значення для надання правової оцінки застосування норм ст.51 Водного кодексу України, положень Закону України "Про аквакультуру", Закону України "Про рибне господарство, промислове господарство та охорону водних біоресурсів", Закону України "Про тваринний світ" у спірних правовідносинах у справі №120/1829/23.

Отже, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №120/1829/23 до закінчення перегляду відповідною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/1168/23 та вирішення питання про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст. 4, 236, 248, 256, 290, 291, 294, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання третьої особи ПП «Бук 2007» про зупинення провадження задовольнити.

Провадження у справі №120/1829/23 зупинити до набрання законної сили рішенням Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/1168/23.

Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна