Справа № 320/16604/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Справа № 320/16604/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити

певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті надбавки до пенсії на непрацездатного (неповнолітнього (до 18 років)) члена сім`ї ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, передбаченої приписами пункту "а" статті 16 Закону України 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (10557,63 грн.) з дати призначення пенсії 17.10.2018 по 13.12.2019 і позбавлення права на забезпечення (утримання) їх у разі втрати працездатності соціальних гарантій передбачених статями 1-2, 2, 15 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням виконання приписів статей 17, 51, 152 Конституції України, Рішень Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, статті 141 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ, статей 12, 30, 31, 48, 50 Закону №2262-ХІІ, Закону України від 7 грудня 2017 року №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державі бюджет України на 2019 рік», пункту 3 статті 9, пунктів 1, 2 статті 26 Конвенції про права дитини, статтей 3, 8, 10, 11, 12 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», підпункту 7 пункту 1 Змін до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 р. №861 «Про внесення змін до постанов Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 і Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. №117», статті 2, 6 Закону України від №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", постанови Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №263/14242/17 на встановлений спеціально-дозвільний тип правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом», преюдиційність обставин у справах 640/18100/20, 320/8969/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , надбавку до пенсії на непрацездатного члена сім`ї, передбачену приписами пункту "а" статті 16 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення пенсії 17.10.2018 по 13.12.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у відкритті провадження у цій справі відмовлено у зв`язку з тим, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили.

При цьому судом було встановлено, що у межах адміністративної справи №320/8969/23 ОСОБА_1 вже звертався до Київського окружного адміністративного суду з позов до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті надбавки позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, передбаченої приписами п. "а" ст. 16 ЗУ №2262-12, за період з 17.10.2018 по 31.12.2020 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У адміністративній справі №320/8969/23 щодо таких вимог судом було винесено рішення.

Таким чином, з урахуванням приписів пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При цьому Апелянт посилається на ухвалу Верховного Суду від 28 грудня 2023 року у справі №320/8969/23.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає доводи щодо предмету позову, зокрема, що Відповідачу протиправно легалізовано порушення прав пенсіонера ОСОБА_1 після завершення військової служби з 17.10.2018 на матеріально-правову заінтересованість у розмірі 21111,68 грн або 10557,63 грн.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відмову у відкритті провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено судовий розгляд справи.

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні Апелянт просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі по справі №320/8969/23.

Відповідач у судове засідання не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не відомо. Протокольною ухвалою колегія суддів вирішила здійснити розгляд справи без участі Відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.2 ст.332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч.8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, системний аналіз викладених вище норм процесуального права дозволяє колегії суддів стверджувати про наявність прямої нормативної заборони для відкриття провадження у справі у випадку, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №320/8969/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково, а саме визнано протиправними дії та зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії на непрацездатного члена сім`ї, передбачену приписами пункту "а" статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 14.12.2019 по 31.12.2020. У задоволенні зазначених вище позовних вимог за період з 17.10.2018 по 13.12.2019 - відмовлено.

З викладеного вище вбачається, що поданий Апелянтом позов у справі № 320/16604/24 та у справі №320/8969/23 є подібними за складом учасників, предметом та підставами. Крім того, колегія суддів також відзначає, що предмет позову у справі №320/8969/23 повністю охоплює заявлений ОСОБА_1 спірний період у справі, що розглядається.

Більш того, рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №320/8969/23 є таким, що набрало законної сили та є обов?язковим до виконання.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що повертаючи касаційну скаргу у справі №320/8969/23 Верховний Суд зазначив, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, апеляційний суд до уваги не приймає як таке, що засноване на помилковому тлумаченні Апелянтом норм законодавства та висновків суду.

Так, системний аналіз положень ч. 2 ст. 332, ч.8 ст. 169 та п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України дозволяє колегії суддів стверджувати, що право «повторно звернутися до суду» слід тлумачити як право ОСОБА_1 повторно подати до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 у справі №320/8969/23, а не право особи подати новий позов до того самого відповідача з тим же предметом та підставами, що має місце у справі №320/16604/24.

Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, судом першої інстанції повно встановив обставини справи та правильно вирішив питання про відмову у відкритті провадження не порушивши норми процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 09.10.2024.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев