Справа № 175/2094/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 175/2094/24
(суддя Бойко О.М., смт. Слобожанське)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у справі №175/2094/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 лютого 2024 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної служби України з безпеки на транспорті в якому, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00014792 від 16.11.2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Також, позивач зазначає про те, що на фото автотранспортного засобу, що відображено в оскаржуваній постанові не видно номера транспортного засобу, тобто відповідачем не доведено, що зафіксоване на фото авто належить саме позивачу.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, в підтвердження чого відповідачем надано докази.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, що вплинуло на правильність її вирішення. Зазначає про те, що на наданій відповідачем оглядовій фотографії не видно ані номерного знаку, ані будь-яких інших індивідуальних ознак автомобіля, за яким би можна було б ідентифікувати те, що цей автомобіль належить позивачу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою серії АА № 00014792 від 16.11.2023 року, 16.11.2023 р. о 09 год 23 хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «Scania G420», днз НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , яка будучи відповідальною особою, допустила рух такого транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5.4% (1,134 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, внаслідок чого на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.35).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з підпунктом б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення).

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові зафіксовано наступні данні щодо авто: кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь, відстань між осями 1-2: 3730 мм, 2-3: 5700 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 7500 кг, 2- 8850 кг, 3-8450 кг, 4-8900 кг., 5-9000 кг. Загальна маса 42700 кг.

При цьому, як вбачається з постанови, відповідачем за результатом автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, з урахуванням похибки встановлено навантаження на строєні вісі 22134 кг (а.с.35).

Зважаючи на те, що максимально допустима завантаженість на строєну вісь має становить 21 тона, в той час як завантаженість на таку вісь транспортного засобу позивача становила 22134 кг, відповідач обґрунтовано зробив висновок про допущення позивачем перевищення навантаження на вісь транспортного засобу на 5,4 % (1,134 тонн), виходячи з розрахунку (22134 кг 21000 кг) : 21000) х 100.

Отже відповідач обґрунтовано зробив висновок про перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу на 5,4 % (1,134 тонн), а тому обґрунтовано притягнув позивача до відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що на наданій відповідачем оглядовій фотографії не видно ані номерного знаку, ані будь-яких інших індивідуальних ознак автомобіля, за яким би можна було б ідентифікувати, що цей автомобіль належить позивачу, оскільки зазначені обставини спростовуються інформацією наявною за посиланням як в Інтернеті на веб-сайті так і за QR-кодом зазначених у постанові серії АА № 00014792 від 16.11.2023 року.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у справі №175/2094/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва