Справа № 594/1228/24
Суддя: Чир П. В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1228/24
Провадження №2-а/594/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

за участі: секретаря Кушнір Т.І.

представника позивача адвоката Дейнюк М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати: постанову серія ГБВ №334082 від 08.08.2024, постанову серія ГБВ №425557 від 12.08.2024 по справах про адміністративне правопорушення, якими накладено на неї адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.183 КУпАП у виді штрафів в розмірі 850 грн, а провадження у справах закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ГБВ №334082 від 08.08.2024 року визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Її визнано винною в тому, що 08.08.2024 року о 21.45 год. перебуваючи в АДРЕСА_1 по місцю проживання, здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102 та повідомила, що 5 хв. тому ОСОБА_2 пошкодила грубку у її будинку, хоча такого факту насправді не було, чим порушила вимоги ст. 183 КУпАП. Крім того, постановою серії ГБВ №425557 від 12.08.2024 року визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Її визнано винною в тому, що 07.08.2024 року о 17.56 год. вона перебуваючи в АДРЕСА_1 по місцю проживання, здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102 та повідомила, про факт якого не було, чим порушила вимоги ст. 183 КУпАП. Рішення про накладення адміністративних стягнень вважає протиправним, таким, що суперечить нормам діючого законодавства, а відповідно підлягає скасуванню. Заперечує вчинення нею адмінправопорушень. Так 07 серпня 2024 року ввечері вона з дочкою були в своєму будинку в селі Вовківці Чортківського району. Проходячи через кімнату, де знаходиться піч, вона побачила, що з печі витягнута ще одна цеглина. Оскільки попередньо її сусідка ОСОБА_3 , вже псувала їй піч, з приводу чого вона зверталась до органів поліції. Вона переконана в тому, що піч пошкодила сусідка ОСОБА_3 , так як такі дії остання вчиняла раніше. Зайшла в будинок остання через отвір у стіні, який вона ж і зробила раніше. ОСОБА_3 шкодить їй майже щодня. Саме про неправомірні дії ОСОБА_3 вона повідомила в черговий раз в поліцію. Її повідомлення було достовірне. Вона не вимагала виїзду працівників поліції, а просила розібратися з неправомірними діями ОСОБА_3 оскільки такі є систематичними. Наряд поліції прибув приблизно через пів години. Поліцейська ОСОБА_4 опитала її і вона надала письмові пояснення. Однак 12.08.2024 поліцейський ОСОБА_5 прибув до її місця проживання та вручив їй примірник постанови від 12.08.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Також 08.08.2024 вона знову виявила, що з печі витягнута ще одна цеглина, про що вона повідомила в поліцію. Наряд поліції прибув приблизно через пів години. Поліцейська ОСОБА_6 опитала її, а потім пішла у господарство сусідки ОСОБА_3 . Повернувшись поліцейська прийняла рішення про притягнення її до адмінвідповідальності та вручила примірник оскаржуваної постанови. Однак, її заяви розглянуті не були, огляд місця події не проводився, рішення по її заявах прийнято не було. Будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП, матеріали справи не містять. Вважає, що поліцейськими невірно застосовано закон про адміністративну відповідальність.

Ухвалою Борщівського районного суду від 20.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29.08.2024 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. Вказав, що 08.08.2024 близько 11 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції зателефонувавши на лінію 102 та повідомила про те, що її сусідка ОСОБА_3 пошкодила їй грубку, що не знайшло свого підтвердження, чим порушила ст. 183 КУпАП, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 складено постанову серії ГБВ №334082 від 08.08.2024, згідно з якою позивачку притягнуто адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Внаслідок опрацювання повідомлення ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що до помешкання позивачки ніхто не проникав та жодних неправомірних дій не вчиняв. Позивачка особисто стверджує, ще не бачила жодних посторонніх осіб на своєму подвір`ї. Вказане підтверджується матеріалами відеофіксації розмови з позивачкою. Також вказаний факт домислів позивачки при здійсненні повідомлення прослідковується із наданих нею пояснень, в яких чітко зазначено, відповідь на питання поліцейського «Ні я не бачила…». Отже за вказаних обставин інформація надана позивачкою є її домислом та не може слугувати підставою для виклику екстрених служб, що в свою чергу підтверджує обґрунтованість точки зору поліцейського. Факт здійснення неправдивого виклику ОСОБА_1 підтверджується матеріалами аудіозапису на якому остання чітко стверджує про наявність події, яка не мала свого підтвердження. Також 12.08.2024 близько 17 год. 56 хв. за адресою вул. Округ Вовківні, Чоргківського району Тернопільської області, позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції зателефонувавши на лінію 102 та повідомила про факт який не мав підтвердження, чим порушила ст. 183 КУпАП, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 складено постанову серії ГБВ №425557 від 12.08.2024 згідно з якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу| в розмірі 1700 грн. Поліцейським опитано всіх учасників події та твердження позивачки про упередженість поліцейських безпідставне. Вказане підтверджується копіює пояснень ОСОБА_7 від 06.08.2024 та доданими відеозаписами нагрудної камери. Також поліцейськими отримано відеозапис з камери зовнішнього спостереження розміщеної на подвір`ї ОСОБА_7 з якої чітко прослідковується, що на господарство позивачки у вказаний нею проміжок часу ніхто не проникав. Отже дослідивши всі об`єктивні обставини справи поліцейськими правомірно було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухати у якості свідків поліцейського ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні вказали, що 08.08.2024 та 07.08.2024, позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції зателефонувавши на лінію 102 та повідомила про факти, які не мали місця, чим порушила ст. 183 КУпАП, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 складено постанову серії ГБВ №334082 від 08.08.2024 та постанову серія ГБВ №425557 від 12.08.2024 та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вищевказані постанови винесені правомірно, при цьому досліджено всі обставини справи, однак повідомлені факти позивачкою не знайшли свого підтвердження.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності.

Представник позивача адвокат Дейнюк М.П. в залі судового засідання позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в зал судового засідання не прибув, у поданому відзиві просить справу слухати у його відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови серія ГБВ №334082 від 08.08.2024, 08 серпня 2024 о 11.45 год ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_1 , по місцю проживання, здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102 та повідомила, що 5 хв. тому ОСОБА_3 пошкодила грубку у її будинку, хоча такого факту насправді не було, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови ГБВ №425557 від 12.08.2024, 07 серпня 2024 о 17.56 год ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , здійснила повідомлення на лінію 102 та повідомила, про факт якого не було, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Отже, зі змісту вказаних постанов вбачається, що 08.08.2024 та 07.08.2024 ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик поліції, тим самим скоїла адміністративні правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Позивач заперечує вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ст.183 КУпАП.

Представник відповідача на підтвердження своїх заперечень надав письмові пояснення ОСОБА_3 від 08.08.2024, згідно яких така вказала, що 08.08.2024 вона з 13 год. перебувала по місцю свого проживання, а до того від ранку була на пошті. Зазначила, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 постійно звинувачує її у різного роду негараздах, що відбуваються з її будинком. Так уже декілька днів підряд ОСОБА_1 звинувачує її у тому, що вона розвалює її піч у будинку. Наголосила, що ніколи не вчиняла ніяких дій щоб пошкодити майно ОСОБА_1 , вона з останньою не спілкується, а просто зводить на неї наклепи.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналіз викладеного порушення у спірній постанові вказує на те, що позивачці інкримінується виклик поліції за допомогою телефонної лінії «102» та повідомлення про пошкодження її майна сусідкою, хоча такого факту насправді не було.

При цьому, згадана постанова не розкриває такої ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення як здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, що ставить під сумнів правильність кваліфікації розглядуваних дій позивача за ст.183 КУпАП.

Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Відповідно до приписів ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приписами ст.254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Із змісту ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбаченими ст.183 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно з ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених у частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтею 110, частинами першою, другою і третьою статті 114, статтею 115, частинами першою, другою статті 116-1, частинами першою, другою і третьою статті 116-3, статтями 119, 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається (ч.1).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч.3).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Отже, у випадку притягнення особи, яка оспорює допущене порушення, в даному випадку за ст.183 КУпАП, складення протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим; відсутність складення протоколу про адміністративне правопорушення повинно розцінюватися як відсутність належного і допустимого доказу вчинення правопорушення, а також порушення права особи на захист.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р.

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України в рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

З наявних у матеріалах справи доказів, не надається можливим встановити, що поліцейським при винесенні оскаржуваних постанов було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи.

Розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП не відбулося.

Будь-яких доказів які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП, матеріали справи не містять.

Додані до матеріалів справи відеозаписи, які були переглянуті в судовому засіданні не підтверджують вини ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вказаних правопорушень не здійснювала, оскільки за її твердженнями, сусідка вчиняє протиправні дії щодо її майна, тому вона телефонувала на 102 з метою отримати відповідну допомогу від співробітників поліції.

Заяви ОСОБА_1 не розглянуті і рішення не прийнято.

Відтак, у суду є підстави вважати, що позивач здійснила виклик поліції не безпідставно, а з метою захисту порушених прав.

Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що суб`єктом владних повноважень не доведено законності прийнятих ним рішень, а відтак і факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Керуючись ст.55,62,92 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серія ГБВ №334082 від 08 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн на ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серія ГБВ №425557 від 12 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн на ОСОБА_1 .

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька с.Вовківці Чортківського району Тернопільської області, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області 25.02.1998.

Відповідач: Головне управління національної поліції у Тернопільській області,46001 м. Тернопіль вул.Валова,11, .

Головуючий Чир П. В.