Справа № 160/21338/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
07.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань. В свою чергу позивач наголошує, що відповідачем проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, про що свідчать прийняті за наслідком перевірок податкові повідомлення-рішення. Крім цього позивач наголошує, що посадові особи контролюючого органу під час перевірки мають право отримувати не будь-які належним чином завірені копії документів, а лише ті, що відносяться до предмета перевірки і свідчать про порушення законодавства та письмову вимогу про надання платником податків документів, адресовану фізичній особі-підприємцеві, може отримати або така особа особисто або через її представника за умови наявності у останнього відповідної довіреності, засвідченої у встановленому законодавством порядку. Також позивач наголошує, що відповідачем не складено акт про відмову у наданні документів. Крім цього позивач наголосив, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача штраф у підвищеному розмірі за ненадання документів, при цьому матеріали податкових перевірок не містять доказів того, що позивач протягом останнього календарного року притягувався до відповідальності за аналогічне правопорушення. Окрім цього позивач наголошує, що за відсутності доказів отримання посадовими особами контролюючого органу державних коштів для цілей проведення контрольної розрахункової операції, тобто її проведення за рахунок та від імені саме контролюючого органу у зв`язку та з метою виконання працівниками контролюючого органу функцій держави контрольна розрахункова операція вважається не проведеною. Крім цього позивач наголосив, що посадовими особами відповідача: не складено акт за результатами проведення контрольної розрахункової операції під час проведення фактичної перевірки діяльності позивача; в акті перевірки не зазначені відомості про посадову особу податкового органу, яка здійснила контрольну розрахункову операцію, у кого та коли; не складено акт про повернення товару позивачу, за результатами такої контрольної розрахункової закупки; не складено акт отримання та повернення грошових коштів для здійснення контрольної розрахункової операції у позивача. Крім цього позивач зауважує, що використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО передбачено виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок, тоді як Відповідачем призначено фактичну перевірку. На підставі вищевикладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
09.08.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
28.08.2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Також відповідач зазначив, що станом на дату складання акту фактичної перевірки документи надані не в повному обсязі, а саме: не надано документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, отримання товарних запасів, внутрішнє переміщення до перевірки. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
02.09.2024 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначив, що жодних пояснень з приводу невідповідності предмету фактичної перевірки підставам, наявність яких зумовила призначення податковим органом такої перевірки відзив на позовну заяву не містить. Також позивач наголосив, що матеріали податкових перевірок та відзив на позовну заяву не містять жодних доказів того, що позивачем проводились розрахункові операції без видачі відповідного розрахункового документу встановленого зразка. Крім цього позивач зауважив, що жодних доказів на підтвердження факту неведення в установленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх зберігання та реалізації на суму 8940,50 грн. до акту перевірки та відзиву на позовну заяву не надано, контролюючим органом не встановлено дійсну вартість товарів та їх кількість, а відтак, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем п.12 ст.3 Закону №265/95- ВР та застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
06.09.2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із запереченнями на відповідь на відзив.
У вказаних запереченнях відповідач зауважив, що контроль здійснення регулювання і обігу товару відбувається за допомогою проведення контрольно-розрахункових операцій, перевірки використання РРО, КОРО, РК з роздрукуванням відповідного документу, перевіркою обліку товарних запасів, використання режиму попереднього програмування найменування товару і.т.д. також відповідач зауважив, що ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності» є інформаційною базою даних податкового органу. Відтак, під час перевірки контролюючий орган може одержувати інформацію та/або документи, що стосуються предмета перевірки, зокрема, шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання податкового законодавства. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення на відповідь на вдізив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно наказів №1452-п, №1455-п, №1456-п та №1459-п від 16.04.2024 року на підставі вимог підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1 статті 19-1, статті 20 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області призначено фактичну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.
Фактичні перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були проведені посадовими особами Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за наступними адресами: - місто Дніпро, вулиця Панікахи, 61А; - місто Дніпро, вулиця Калинова, 14В/1; - місто Дніпро, вулиця Донецьке шосе, 121М; - місто Дніпро, проспект Слобожанський, 2.
В ході проведення перевірки за адресою: місто Дніпро, вулиця Панікахи, 61А були встановлені порушення:
- проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій, ПРРО, КОРО, РК без роздрукування розрахункового документу на суму 137 грн. Було продано тютюнові вироби «Мустанг» (вартість 1 шт. - 53 грн) та «Лакі страйк» (вартість 1 шт. - 84 грн) без застосування реєстраторів розрахункових операцій, ПРРО, КОРО, РК без роздрукування розрахункового документу;
- ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані, або є з предметом перевірки.
В ході проведення перевірки за адресою: місто Дніпро, вулиця Калинова, 14В/1 були встановлені порушення:
- проведення розрахункових операцій без застосування РРО, КОРО, РК без роздрукування та надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту на суму 318 гривень. Було продано тютюнові вироби «Мустанг» (вартість 1 шт. - 53 грн) у кількості 6 одиниць без застосування реєстраторів розрахункових операцій, ПРРО, КОРО, РК без роздрукування розрахункового документу;
- проведення розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів та обліку їх кількості;
- ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані, або є з предметом перевірки
В ході проведення перевірки за адресою: місто Дніпро, вулиця Донецьке шосе, 121М були встановлені порушення: - проведення розрахункових операцій без застосування РРО, КОРО, РК без роздрукування та надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту на суму 530 гривень. Було продано тютюнові вироби «Mustang gold» (вартість 1 шт. 53 грн) у кількості 10 одиниць без застосування реєстраторів розрахункових операцій, ПРРО, КОРО, РК без роздрукування розрахункового документу;
- проведення розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів та обліку їх кількості;
- ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані, або є з предметом перевірки.
В ході проведення перевірки за адресою: місто Дніпро, проспект Слобожанський, 2 були встановлені порушення:
- проведення розрахункових операцій без застосування РРО, КОРО, РК без роздрукування та надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту на суму 53 гривні. Було продано тютюнові вироби «Мустанг» (вартість 1 шт. - 53 грн) у кількості 1 одиниці без застосування реєстраторів розрахункових операцій, ПРРО, КОРО, РК без роздрукування розрахункового документу;
- проведення розрахункових операцій без застосування РРО, КОРО, РК без роздрукування та надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту на суму 3147 грн (згідно з описом готівки, яка знаходилася на місці проведення розрахунків та даних АІС «Податковий блок») без урахування контрольно-розрахункової операції (Витяг бази даних СОД РРО додається).
- не ведення обліку товарних запасів, встановленому законодавством, на складах та/ або за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів,які не відображені в такому обліку на суму 8940,50 грн (згідно з описом товару). Документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів, про отримання товарних запасів, внутрішнє переміщення до перевірки не надані;
- ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані, або є з предметом перевірки.
Вважаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Судом встановлено, що фактичні перевірки позивача були призначені згідно наступних наказів №1452-п, №1455-п, №1456-п та №1459-п від 16.04.2024 року на підставі вимог підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1 статті 19-1, статті 20 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.
Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 року по справі №810/1394/16 звернув увагу, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Поряд з цим Верховний Суд зазначив, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань.
Також Верховний Суд зазначив, що інші питання, окрім тих, що пов`язані з виробництвом та обігом підакцизних товарів під час проведення відповідної перевірки не досліджуються (не перевіряються).
Крім цього Верховний Суд зауважив, що у контролюючого органу відсутні повноваження призначати фактичну перевірку, здійснюючи функції, визначені законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, та поряд з цим зазначати іншу мету контролю, а саме - дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.
Як встановлено судом, в даному випадку фактичні перевірки позивача були призначені згідно наступних наказів №1452-п, №1455-п, №1456-п та №1459-п від 16.04.2024 року на підставі вимог підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1 статті 19-1, статті 20 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України з питань дотримання законодавства у сфері виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів.
При цьому в ході перевірок позивача були встановлені наступні порушення, зокрема:
Згідно вищезазначених актів встановлені порушення є порушеннями саме норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
При цьому означені акти не містять встановлених порушень положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Таким чином суд доходить висновку, що відповідач, призначаючи фактичну перевірку позивача, пов`язану з виробництвом та обігом підакцизних товарів, провів та встановив порушення, пов`язані із дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.
Верховний Суд у постанові від 05.07.2023 року по справі №460/2663/22 зауважив, що відповідно до усталених висновків Верховного Суду оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.
Вказані податкові повідомлення-рішення були прийняті у зв`язку із порушеннями, встановленими вищезазначеними актами, а саме: ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані або є предметом перевірки.
Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -
- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -
- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Суд зазначає, що акти перевірки не містять встановленого факту застосування до позивача протягом року штрафу за ненадання платником податків посадовим особам органів ДПС всіх документів, що пов`язані або є предметом перевірки.
Отже фактично відповідачем застосовано до позивача штраф у підвищеному розмірі без встановлення обов`язкової умови для застосування такого штрафу.
Крім цього суд звертає увагу, що вказані податкові повідомлення-рішення були прийняті за результатом перевірки, під час проведення якої відповідачем було допущено істотні порушення, про що зазначено вище.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність вказаних податкових повідомлень-рішень та необхідність скасування даних податкових повідомлень-рішень.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Згідно положень ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський