Справа № 420/16737/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафрост" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквафрост " (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100235/1 від 01.05.2024 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01.11.2019 р. між ТОВ "Аквафрост" (Покупець) та "St. Andrews Smoky Delicacies S.A." (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний договір № 01/11/19-26, на підставі якого "St. Andrews Smoky Delicacies S.A." згідно інвойсу від 08.03.2024 р. № поставило позивачу товар на суму 69600 дол. США. Під час декларування товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товару та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 р. № UA209000/2024/100235/1, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ТОВ "Аквафрост" числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Ухвалою від 31.05.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

14.06.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. За результатами опрацювання документів, поданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару, не визнано митну вартість товару, так як подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час розгляду документів було встановлено, що умови поставки згідно інвойсу CFR (Cost and Freight (... named port of destination)) Вартість і фрахт (... назва порту призначення) Термін означає, що поставка здійснена продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту призначення. Для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.04.2024 р. № 45, у якому відсутні відомості про витрати на: страхування вантажу при переміщенні морським видом транспорту; розвантажувальні роботи у порту призначення (порт Клайпеда); портові збори; митні формальності у порту призначення. Крім того, розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 829 км, а вартість 56000 грн. - що становить 67,55 грн./км, відстань по території України 736 км, а вартість 64000 грн. - що становить 86,96 грн./км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 30.04.2024 р. № 45 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Відповідно до вимог п.1.3 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2019 р. № 01/11/19-26 Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі коносамент. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди. У п.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 26.07.2021 р. № 1 визначено, що Замовник надає Перевізнику Заявку на перевезення. Заявка має містити істотні умови перевезення, та є невід`ємною частиною договору. Заявку не надано митному органу, що є порушенням вимог угоди. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до ст.53 МК України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. На вимогу митного органу декларантом надано: митну декларацію країни відправлення № 24LTLU90000869F (у графі "вага нетто" митної декларації зазначено вага нетто 18000 кг. Фактично декларантом заявлено вагу нетто 20000 кг); проформу інвойс; банківські платіжні документи. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України ) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД UA100190/2024/053754 від 14.03.2024 р., де вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,30 дол. США/кг.

14.06.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому обставин, так як позивачем надано повний пакет документів, яким підтверджено всі складові митної вартості задекларованого товару, в тому числі і транспортні витрати, а доводи відповідача ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірно встановлених фактах.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2019 р. між "St. Andrews Smoky Delicacies S.A." (Постачальник) та ТОВ "Аквафрост" (Покупець) укладено контракт № 01/11/19-26, відповідно до якого Постачальник поставляє за цим Договором Товар, який вказується в Додатках до цього Контракту. Постачка здійснюється на адресу Покупця. Покупець приймає Товар і бере на себе зобов`язання за розрахунками з Постачальником (п.п.1.1, 1.2 контракту).

Згідно п.1.3 контракту товаросупровідні документи, які Постачальник повинен надати Покупцю на кожну партію товару: товарно-транспортна накладна (коносамент, CMR, авіанакладна, залізнична накладна) - 1 оригінал; сертифікат походження (загальної форми або EUR-1, якщо є0 - 1 оригінал, 3 копії; якісний сертифікат виробника - 1 оригінал, 3 копії; декларація виробника - 1 оригінал, 3 копії; ветеринарний сертифікат затвердженої в Україні форми - 1 оригінал, виписаний на кожен контейнер/автомобіль окремо; пакувальний лист - 1 оригінал, 3 копії; інвойс - 3 оригінали.

Пунктом 2.2 контракту передбачено, що загальна кількість Товару, що поставляється, повинно бути погоджено Сторонами. Загальна кількість Товару, що поставляється не обмежена і складається з суми поставок. Товар поставляється Постачальником, якщо інше не вказано в інвойсі з наданням Покупцеві товаросупровідних документів.

За приписами п.п.3.1, 3.2, 3.5 контракту за замовленням Покупця на чергову поставку в письмовій формі із зазначенням бажаної дати відвантаження Товару Постачальник висилає по факсу/е-mali проформу-інвойс з підтвердженням дати відвантаження. Поставка товарів за цим Договором повинна здійснюватися Покупцеві. Терміни та умови поставки (відповідно до "ІНКОТЕРМС-2010") обумовлюються в інвойсах до цього Контракту. Остаточна вага вантажу визначається згідно з товаросупровідними документами. При цьому можливе відхилення у вазі в межах +/-10 % у зв`язку з технологічними особливостями заморозки згідно "Рекомендація. Продукція, фасована в упаковці. Загальні вимоги до кількості. Р60-056-96 від 01.01.97".

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 контракту ціни на поставлені товари повинні бути узгоджені Сторонами. Вони вказуються в інвойсі на кожну поставку товару. Загальна сума Контракту складається із сум поставок, зазначених в інвойсах на кожну окрему поставку.

Згідно п.п.5.3, 5.4, 5.6 контракту сума, умови та валюта платежу також повинні вказуватися в інвойсі до Контракту на кожну конкретну поставку Товару. Платежі по даному Контракту можуть здійснюватися як у вигляді передоплати, так і з відстрочкою платежу. Всі митні платежі, збори, податки та інші витрати, пов`язані з підписанням та виконанням даного Контракту, в країні Покупця оплачуються Покупцем. Аналогічні митні платежі, збори, податки та витрати в країні Продавця і в третіх країнах оплачуються Продавцем.

На виконання умов даного контракту "St. Andrews Smoky Delicacies S.A." поставлено ТОВ "Аквафрост" товар - варено-морожене м`ясо мідій, глазуроване 100-200 шт/кг, 20000 кг, без харчових добавок та приправ.

30.04.2024 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 24UA25U7. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме 2,97 дол. США/кг.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 08.03.2024 р. № ; специфікацію до інвойсу від 08.03.2024 р. № ; сертифікат якості від 25.04.2024 р. б/н; автотранспортну накладну від 25.04.2024 р. б/н; міжнародний ветеринарний сертифікат від 25.04.2024 р. № LT0349427/792; сертифікат про походження товару від 04.04.2024 р. № СLSFFMCH00018194; рахунок-фактуру наданих транспортних послуг від 30.04.2024 р. № 45; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.11.2019 р. № 01/11/19-26; договір про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученні від 26.07.2021 р. № 1; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації від 30.04.2024 р. № 11381119; декларацію виробника від 08.03.2024 р.

За результатами перевірки МД № 24UA25U7 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення, в якому вказано про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст.53 МК України, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання даних вимог декларантом додатково надано митну декларацію країни відправлення № 24LTLU90000869F3A1, проформу-інвойс від 05.02.2024 р. № 340010103, банківські платіжні документи про оплату товару № MUR: 710152093.220224 від 22.02.2024 р., MUR: 710157464.170424 від 17.04.2024 р.

01.05.2024 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100235/1, в якому вказано про не визнання митної вартості товару, так як подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. Під час розгляду документів було встановлено, що умови поставки згідно інвойсу CFR (Cost and Freight (... named port of destination)) Вартість і фрахт (... назва порту призначення) Термін означає, що поставка здійснена продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту призначення. Для підтвердження витрат на транспортування до митного кордону надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.04.2024 р. № 45, у якому відсутні відомості про витрати на: страхування вантажу при переміщенні морським видом транспорту; розвантажувальні роботи у порту призначення (порт Клайпеда); портові збори; митні формальності у порту призначення. Крім того, розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 829 км, а вартість 56000 грн. - що становить 67,55 грн/км, відстань по території України 736 км, а вартість 64000 грн. - що становить 86,96 грн/км). Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій "Облік і калькулювання собівартості перевезень" визначено: "Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального". Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 30.04.2024 р. № 45 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу. Відповідно до вимог п.1.3 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2019 р. № 01/11/19-26 Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі коносамент. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди. У п.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 26.07.2021 р. № 1 визначено, що Замовник надає Перевізнику Заявку на перевезення. Заявка має містити істотні умови перевезення, та є невід`ємною частиною договору. Заявку не надано митному органу, що є порушенням вимог угоди. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до ст.53 МК України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. На вимогу митного органу декларантом надано: митну декларацію країни відправлення № 24LTLU90000869F (у графі "вага нетто" митної декларації зазначено вага нетто 18000 кг. Фактично декларантом заявлено вагу нетто 20000 кг); проформу інвойс; банківські платіжні документи. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно із ст.57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України ) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст.64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД UA100190/2024/053754 від 14.03.2024 р., де вартість товару зі схожими характеристиками становить 3,30 дол. США/кг.

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із позовною заявою про його скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а саме:

- всупереч умовам поставки CFR у наданому рахунку про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.04.2024 р. № 45 відсутні відомості про витрати на: страхування вантажу при переміщенні морським видом транспорту; розвантажувальні роботи у порту призначення (порт Клайпеда); портові збори; митні формальності у порту призначення;

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 829 км, а вартість 56000 грн. - що становить 67,55 грн./км, відстань по території України 736 км, а вартість 64000 грн. - що становить 86,96 грн./км);

- в порушення вимог п.1.3 зовнішньоекономічного контракту від 01.11.2019 р. № 01/11/19-26 не надано коносамент;

- в порушення п.2 договору на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 26.07.2021 р. № 1 не надано заявку на перевезення;

- не надано усі додатково витребувані у декларанта документи.

Суд не погоджується з даними підставами для коригування митної вартості товарів виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи слідує, що перевезення заявленої до декларування партії товару здійснювалося автомобільним шляхом по маршруту Клайпеда (Литва) - Київ (Україна), про що свідчить зміст CMR від 25.04.2024 р., а тому до даного виду перевезення не може бути застосований термін CFR (Cost and Freight (…named port of destination)) вартість і фрахт (…назва порту призначення), оскільки він застосовується виключно до морських перевезень та внутрішнього водного транспорту.

Судом встановлено, що у зв`язку з введенням дії воєнного стану на території України, порт м.Одеса не використовується, а тому Постачальник організовує поставку, використовуючи змішані види перевезень, у зв`язку з чим в інвойсі вказано умови поставки CFR Клайпеда, Литва. Поставивши товар в порт Клайпеди, Постачальник не виконав свої зобов`язання з поставки товару перед ТОВ "Аквафрост", так як Литва є країною експорту, виходячи зі змісту супровідних документів і митної декларації № 24UA28U8 (графа 15) та експортної декларації від 25.04.2024 р. № 24LTLU90000869F3A1. Тому, якщо навіть і виходити зі змісту терміну CFR групи С (А.6 Розподіл витрат) Інкотермс 2010 - всі витрати в країні експорту покладені на Постачальника товару/ на продавця покладаються обов`язки щодо митного очищення товару для експорту/ витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну. Замовником експедиційних послуг - є постачальник, про що вказано у митній декларації від 01.05.2024 р. № 24UA28U8 (графа 2 вантажовідправник), CMR від 25.04.2024 р. (графа 1 відправник/експедитор). Таким чином, виходячи зі змісту наданих документів порт Клайпеди вважається пунктом завантаження заявленої до декларування партії товару а саме: митної декларації країни відправлення (експортної декларації) від 25.04.2024 р. № 24LTLU90000869F3A1 - зазначено експортером "VPA logistics", Клайпеда; CMR від 25.04.2024 р. - графа 4 місце завантаження вантажу Клайпеда.

При цьому, п.5.6 контракту від 01.11.2019 р. № 01/11/19-26 визначено, що всі митні платежі, збори, податки та інші витрати, пов`язані з підписанням та виконанням даного Контракту, в країні Покупця оплачуються Покупцем. Аналогічні митні платежі, збори, податки та витрати в країні Продавця і в третіх країнах оплачуються Продавцем.

Таким чином, доводи відповідача щодо наявності додаткових витрат з боку позивача спростовуються умовами контракту та наданими до митного оформлення документами.

26.07.2021 р. між ТОВ "АВІОНІКА ТРАНС" (Перевізник) та ТОВ "Аквафрост" (Замовник" укладено договір про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 1, за умовами якого Перевізник зобов`язується надати Замовникові послуги з організації перевезення вантажів Замовника та забезпечити оптимальне транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом на умовах цього Договору та підписаних Сторонами заявою, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги. На умовах цього договору здійснюється організація перевезень вантажів Замовника автомобільним транспортом, що належить залученим Перевізником Перевізникам у внутрішньо-міському, міжміському і міжнародному сполученнях за цінами, які встановлюються на внутрішньому ринку. Вартість послуг Перевізника розраховується як різниця між тарифними ставками Заявника і вартістю послуг найнятого Перевізником Перевізника. В разі необхідності Перевізник уповноважений замовником зробити попередню оплату вартості перевезення власними коштами згідно з рахунком Перевізника (п.1.1 договору).

Пунктами 6.1, 6.2 договору визначено, що ціни на послуги узгоджуються Сторонами в Заявках. Розрахунки за виконані послуги провадяться в національній валюті України по безготівковому розрахунку шляхом перерахування на поточний рахунок Перевізника протягом 21 календарного дня з моменту одержання Замовником від Перевізника рахунку-фактури та документів, що підтверджують факт надання послуг з перевезення належним чином акту виконаних робіт, видаткових накладних та товарно-транспортних накладних з відміткою про прийняття вантажу за підписом вантажоодержувача, що скріплено печаткою вантажоодержувача.

На виконання умов даного договору ТОВ "АВІОНІКА-ТРАНС" здійснило перевезення належного позивачу вантажу та виставило ТОВ "Аквафрост" рахунок-фактуру від 30.04.2024 р. № 45 на загальну суму 120000 грн., з яких: послуга з міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту м.Клайпеда (Литва) - митний перехід Ягодин (Україна) - 56000 грн.; послуга з міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту митний перехід Ягодин (Україна) - м.Київ (Україна) - 64000 грн.

Також перевізником надано довідку від 30.04.2024 р. № 28, згідно якої транспорту витрати по перевезенню вантажу з м.Клайпеда (Литва) - до пункту перетину кордону Ягодин (Україна) складають 56000 грн.; транспортні послуга по перевезенню вантажу з пункту перетину кордону Ягодин (Україна) - м.Київ (Україна) - 64000 грн. Страхування вантажу не проводилося, навантажувальні роботи за рахунок відправника.

Тобто, із даних документів вбачається, що позивач поніс витрати лише з перевезення вантажу. Жодних витрат зі страхування, навантажувальних робіт ТОВ "Аквафрост" не понесло.

Отже, твердження відповідача, що у рахунку-фактурі від 30.04.2024 р. № 45 відсутні витрати страхування вантажу при переміщенні морським видом транспорту, розвантажувальні роботи у порту призначення (порт Клайпеда), портові збори, митні формальності у порту призначення є безпідставними.

З огляду на викладене, позивачем не понесено будь-яких додаткових витрат, окрім визначених при декларуванні, а тому такі витрати не підлягають додаванню у якості складової митної вартості.

Стосовно доводів відповідача про те, що наданий позивачем рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.04.2024 р. № 45 містить відомості, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу витрат, то суд зауважує, що сторони вільні у виборі способу та порядку співпраці та взаємодії щодо виконання своїх зобов`язань та мають право в будь-який час вносити зміни у вже існуючі домовленості, змінювати чи доповнювати їх.

Зазначена у рахунку від 30.04.2024 р. № 45 вартість транспортних послуг сформована за погодженням сторін, як це передбачено договором від 26.07.2021 р. про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 1, та повністю узгоджується з довідкою перевізника від 30.04.2024 р. № 28 про транспортні витрати.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 р. у справі № 804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що надані позивачем митному органу документи є логічними та містять необхідні відомості про вартість перевезення оцінюваного товару згідно із положеннями ч.2 ст.53 МК України для визначення вартості товару.

Посилання відповідача на вимоги Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, суд не бере до уваги, оскільки п.2 цих Методичних рекомендацій визначено, що Рекомендації можуть застосовуватись для цілей планування, ведення обліку і калькулювання собівартості перевезень вантажів і пасажирів, робіт і послуг, пов`язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства. Конкретний перелік і склад статей калькулювання собівартості перевезень визначається підприємством.

Тобто, дані Методичні рекомендації не є обов`язковим до застосування нормативно-правовим актом, при цьому вказаний документ визначає рекомендації по формуванню саме собівартості послуг.

В той же час, ч.ч.3, 4 ст.3 ЦК України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства як свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Принцип свободи договору також зафіксовано у ст.627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що чинним законодавством не встановлені обмеження щодо мінімальної або максимальної вартості міжнародних вантажних перевезень, а тому незгода митниці із ціновим розрахунком транспортних витрат не може бути підставою для подальшого коригування митної вартості товару.

Окрім цього, вказані доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються виключно на припущеннях, у зв`язку з чим не можуть бути обставинами, з якими ч.6 ст.54 МК України пов`язується можливість відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Твердження відповідача про ненадання позивачем коносаменту суд вважає безпідставними, оскільки поставка товару здійснювалася автомобільним транспортом на підставі CMR від 25.04.2024 р., а коносамент - це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, у зв`язку з чим в даному випадку коносамент і не може бути видано, так як перевезення не здійснювалося морем.

Стосовно доводів відповідача щодо ненадання позивачем заявки на перевезення, то суд зазначає, ч.2 ст.53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутній такий документ як заявка. Заявка на перевезення вантажу не є первинним чи розрахунковим документом та, відповідно, не підтверджує факт надання транспортних послуг чи їх вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.09.2019 р. у справі № 813/4202/16.

Позивачем на підтвердження витрат на перевезення надав до митного оформлення автотранспортну накладну CMR від 25.04.2024 р., довідку про транспортні витрати від 30.04.2024 р. № 28, рахунок-фактуру від 30.04.2024 р. № 45, які не містять розбіжностей і є достатніми доказами для підтвердження вартості понесених позивачем витрат на перевезення.

Щодо тверджень відповідача про ненадання декларантом на вимогу митного органу додаткових документів (всіх зазначених у повідомленні), то суд вважає їх безпідставними, так як по-перше, позивачем надано відповідачу всі документи, про які вже зазначалося судом вище та які підтверджують складові митної вартості товару; по-друге, такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 р. № UA209000/2024/100235/1 відповідачем використано для коригування митної вартості товару МД від 14.03.2024 р. UA100190/2024/053754.

В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив цю МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 р. № UA209000/2024/100235/1 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 р. № UA209000/2024/100235/1, а тому позовні вимоги ТОВ "Аквафрост" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Аквафрост", то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафрост" (68000, Одеська область, місто Чорноморськ, село Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.1-Е, ) до Львівської митниці (79000, м.Львів, вул.Костюшка Т., буд.1, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.05.2024 р. № UA209000/2024/100235/1.

Стягнути з Львівської митниці (79000, м.Львів, вул.Костюшка Т., буд.1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафрост" (68000, Одеська область, місто Чорноморськ, село Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.1-Е, ) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко