Справа № 560/11431/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про визнання відмови протиправною, зобов`язання зарахувати до календарної вислуги років періоди служби у органах внутрішніх справ та органах Національної поліції України, зобов`язання підготувати на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подання та необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на момент звільнення він мав вислугу більше 25 років, що є достатнім для призначення пенсії за п. ''а'' ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач звернувся до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" з заявою щодо підготовки та направлення пенсійному органу подання та пакету документів, необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На його звернення відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що календарна вислуга ОСОБА_1 складала менше 25 років, а саме 22 роки 11 місяців 27 днів, відтак документи для призначення йому пенсії територіальному органу Пенсійного фонду не направлялись. Вважає, що період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах, у розумінні ст. 17 Закону № 2262-ХІІ не може бути віднесений до календарної вислуги років.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу у Департаменті поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють". Наказом Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 09.05.2024 №758о/с був звільнений з посади інспектора роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 за станом здоров`я (через хворобу) з 09.05.2024.

03.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо формування розрахунку та направлення подання і необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для призначення йому пенсії. У зверненні просив врахувати пільговий стаж, стаж служби з 2008 по 2012 у відповідному пропорційному обчисленні (а. с. 20).

Листом від 18.07.2024 за №4981-2024 відповідач повідомив, що відповідно до статті 12 розділу ІІ Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Зі змісту наказу про звільнення від 09.05.2024 вбачається, що станом на день звільнення стаж служби ОСОБА_1 для виплати надбавки за вислугу років у поліції та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становив 23 роки 11 місяців 27 днів.

Довідкою №2459-2024 від 31.07.2024 підтверджується те, що позивач дійсно з 24.09.2004 по 06.11.2015 проходив службу в УМВС в Хмельницькій області, з 07.11.2015 по 17.02.2023 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області та з 24.09.2004 по 31.12.2004 перебував на посаді курсанта училища професійної підготовки працівників міліції при Прикарпатському юридичному інституті, з 31.12.2004 по 23.07.2007 на посаді помічника дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 23.07.2007 по 01.001.2008 на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з з 01.01.2008 по 06.05.2008 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 06.05.2008 по 20.04.2013 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, з 20.04.2013 по 06.11.2015 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Полонського районного відділу УМВС України в Хмельницькій області, в зв`язку з оргштатними змінами, з 07.11.2015 по 02.07.2016 - на посаді оперуповноваженого Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, з 02.07.2016 по 01.12.2016 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції, з 01.12.2016 по 29.01.2021 - старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №3, з 29.01.2021 по 17.02.2023 на посаді інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №3.

Відповідно до довідки №3290/59/16-2024 від 09.05.2024 ОСОБА_1 з 01.06.2023 по 09.05.2024 перебував на посаді інспектора роти №3 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють". З 06.11.2023 по 17.02.2024 знаходився у Донецькій та Луганській областях для виконання розпоряджень, спрямованих для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №611/121/12-2024 від 27.02.2024 ОСОБА_1 у період з 14.09.2022 по 20.11.2022 дійсно брав безпосередню участь у вищевказаних заходах.

Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 612/121/12-2024 від 27.02.2024 підтверджується те, що позивач з 25.11.2024 по 24.12.2014, з 02.08.2016 по 31.08.2016 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Стаття 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

В силу пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (зі змінами) «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», чинній на момент звернення позивача із заявою, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

За приписами пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Позивач у позовній заяві посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У зазначеній постанові колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість висновків про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Такого висновку Верховний Суд дійшов виходячи з того, що редакція пункту 3 Постанови № 393 чинна на момент розгляду справи №805/3923/18-а на відміну від статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови №393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акту.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Аналогічна позиція також підтримана Верховним Судом в постанові від 07.09.2023 по справі № 560/9478/22.

Водночас, оцінюючи надану позивачу відповідь суд зауважує, що з її змісту ніяк не вбачаються будь-які встановлені законом підстави для відмови у направленні документів до пенсійного органу з метою вирішення питання призначення пенсії.

Суд звертає увагу на те, що Департамент поліції особливого призначення не є органом, уповноваженим вирішувати, чи має позивач право на призначення йому пенсії чи ні, так як ці повноваження належать саме територіальному органу Пенсійного фонду.

У той же час, зі змісту листа №4981-2024 від 18.07.2024 не встановлені будь-які підстави відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періодів вислуги, про що він звертався до відповідача. Також у повідомленні не надана будь-яка оцінка тим документам, які заявник надав разом зі своїм зверненням.

Так, до позову надані згадані вище довідки Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №2459-2024 від 31.07.2024, №611/121/12-2024 від 27.02.2024, №612/121/12-2024 від 27.02.2024, довідка Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" №3290/59/16-2024 від 09.05.2024, з яких вбачаються відповідні періоди служби позивача, у тому числі під час воєнного стану та АТО.

Водночас відповідач у листі від 18.07.2024 не надає їм будь-якої правової оцінки і не спростовує в контексті розгляду звернення заявника.

Суд вважає, що висновок щодо заяви ОСОБА_1 , який зроблений Департаментом у листі-відповіді, вказує на те, що розгляд заяви позивача (в межах наданих саме відповідачу повноважень) фактично не здійснювався. Так як Департамент поліції особливого призначення не міг самостійно вирішувати питання про призначення / непризначення ОСОБА_1 пенсії, а питання, які віднесені до його компетенції, Департамент не вирішив, суд вважає надану позивачу відмову протиправною і необґрунтованою.

Відповідач зазначене належними доказами не спростував.

Зважаючи на це, необхідно зобов`язати Департамент повторно розглянути заяву позивача з урахуванням усіх наданих ним документів та прийняти рішення в межах наданих повноважень.

Водночас, суд не вирішує питання про зобов`язання Департаменту вчинити конкретні дії щодо зарахування позивачу відповідних періодів до вислуги років, з мотивів, наведених вище, та оскільки відповідач питання в межах своїх повноважень по суті не вирішував.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", викладену у листі від 18.07.204 №4981-2024.

Зобов`язати Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 з урахуванням усіх доданих ним документів, та прийняти рішення в межах наданих повноважень.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 жовтня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" (вул. Богомольця Академіка, 10,м. Київ,01024 , код ЄДРПОУ - 45013109)

Головуючий суддя І.С. Козачок