Справа № 420/17368/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Левченко А.О.,

за участю

представника позивача Друмової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 04.06.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 02.05.2024 № 1130 ГУНП в Одеській області про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за скоєння дисциплінарного проступку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі наказу №1130 від 02.05.2024. На виконання приписів абз. 1 ч. 1 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2371-VHD повідомляємо, що ознайомлення з оскаржуваним наказом відбулося 20.05.2024, що підтверджується особистим підписом позивача у відповідному документі. Оскільки, оригінал такого документу перебуває у володінні ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, натомість позивачем не зроблена з нього відповідна копія. 31.05.2024 було направлено на електронну адресу вказаного відділу поліції адвокатський запит № 99/24 з метою отримання копії даного документу. Враховуючи, що на момент звернення з даним адміністративним позовом відповіді на адвокатський запит отримано не було, в якості додатку до адміністративного позову долучається клопотання про витребування вищевказаної інформації. З цих підстав зауважує, що строки для звернення до адміністративного суду не були пропущені, документальне підтвердження буде отримано в результаті реалізації адвокатського запиту та/або клопотання про витребування. Протилежна позиція свідчитиме про недотримання гарантованих Конституцією України. Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, гарантованого права на справедливий судовий розгляд, а також на відновлення порушених прав.

10.06.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України та витребувано у відповідача документи.

08.07.2024 суд ухвалив поновити Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк для подання до Одеського окружного адміністративного суду відзиву по справі № 420/17368/24.

02.07.2024 до суду (вх.№ЕС/26911/24) від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з проханням у задоволенні позовних вимог відмовити.

09.07.2024 до суду (вх.№ЕС/28061/24) надійшла відповідь на відзив.

11.07.2024 до суду (вх.№ЕС/28606/24) надійшли заперечення.

22.07.2024 суд ухвалив у задоволенні клопотання (вхід.№ЕС/29434/24) представника позивача ОСОБА_1 адвоката Друмової В.В., про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

08.08.2024 суд ухвалив перейти до розгляду справи №420/17368/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 06 вересня 2024 року об 12 год 00 хв.

06.09.2024 протокольною ухвалою суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті на 24.09.2024.

24.09.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.10.2024.

09.10.2024 у судовому засіданні представник позивача н задоволенні позовних вимог наполягав.

Розглянувши наявні по суті справи докази на обґрунтування заявлених вимог, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Матеріали справи містять доповідну записку начальника УГІ ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 (т.1 а.с.70-75) на адресу начальника ГУНП в Одеській області, у якій зазначається, що за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, отримання 11.04.2024 тілесних ушкоджень слідчим слідчого відділу того ж відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим слідчим цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_3 , під час виконання службових обов`язків, порушення останньою вимог ПДР України, в частині керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та із встановленими номерними знаками, які йому не належать, а також ефективності проведення відповідної профілактичної роботи керівництвом цього ж відділу поліції щодо підлеглих та просив призначити службове розслідування.

Головне управління Національної поліції в Одеській області прийняло наказ від 15.04.2024 №957 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» (т.1 а.с.66-67), відповідно до якого, з метою перевірки відомостей, зазначених у доповідній записці керівництва УГІ ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 №55/1111 за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, отримання 11.04.2024 тілесних ушкоджень слідчим слідчого відділу того ж відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим слідчим цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_3 , під час виконання службових обов`язків, порушення останньою вимог ПДР України, в частині керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та із встановленими номерними знаками, які йому не належать, а також ефективності проведення відповідної профілактичної роботи керівництвом цього ж відділу поліції щодо підлеглих, згідно зі статтями 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 №893, наказано призначити службове розслідування,проведення якого здійснювати у формі письмового провадження та створити дисциплінарну комісію.

Матеріали справи містять клопотання представника позивача від 20.04.2024 (т.1 а.с.17-20) на адресу заступника голови дисциплінарної комісії заступника начальника Управління головної інспекції ГУНП в Одеській області у якому повідомлено, що ОСОБА_1 з 12.04.2024 перебуває на стаціонарному лікуванні з 12.04.2024, що унеможливлює її участь у службовому розслідуванні у визначені строки.

На клопотання від 20.04.2024 надано відповідь від 25.04.2024 №55/1222 (т.1 а.с.21-23) у якій зазначено, що ОСОБА_1 може скористатись правом на захист як самостійно та і за допомогою адвоката, шляхом надання пояснення на адресу дисциплінарної комісії до завершення службового розслідування.

Головне управління Національної поліції в Одеській області скерувало на адресу ОСОБА_1 лист від 24.04.2024 №55/1215 (т.1 а.с.161-162) у якому зазначало, що Головним управлінням встановлено перебування ОСОБА_1 з 12.04.2024 по 23.04.2024 на стаціонарному лікуванні та з 24.04.2024 на амбулаторному та запропоновано 26.04.2024 прибути для опитування в рамках службового розслідування.

До листа від 24.04.2024 №55/1215 додана копія наказу від 15.04.2024 №957 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» та бланк пояснень.

Представник ОСОБА_1 на адресу дисциплінарної комісії скерувала заяву від 25.04.2024 (т.1 а.с.24-25) у якій зазначила, що до закінчення строку службового розслідування і при першій можливості від ОСОБА_1 будуть надані пояснення.

ОСОБА_1 на адресу дисциплінарної комісії скерувала письмові пояснення від 26.04.2024 (т.1 а.с.27-30, 195-198) у яких позивач зазначає про мету та ціль поїздки 11.04.2024 під час настання ДТП.

Листом ГУНП в Одеській області від 29.04.2024 №55/Д-193 (т.1 а.с.192) повідомлено представника ОСОБА_1 , що пояснення від 26.04.2024 долучено до матеріалів службового розслідування та буде враховано у ході його проведення.

При цьому, старший інспектор ВСР УГІ ГУНП в Одеській області скерував на адресу Голови Дисциплінарної комісії рапорт від 26.04.2024 (т.1 а.с.182-183) у якому зазначав, що ОСОБА_1 26.04.2024 для надання пояснень не з`явилась, а відтак у КНП «Міська клінічна лікарня №5» було ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.04.2024, проте вона відмовилась посилаючись на погане самопочуття, більш того заяви про моральний тиск на неї. Оцінює такі дії поліцейського як небажання сприяти проведенню службового розслідування та надавати інформацію, яка б вплинула на встановлення істини обставин вчинення нею дисциплінарних проступків та спрямована на уникнення дисциплінарної відповідальності.

Також, матеріали справи містять акт ненадання дисциплінарній комісії ГУНП в Одеській області письмових пояснень від 26.04.2024 (т.1 а.с.184) зі змістом, аналогічним змісту рапорту від 26.04.2024.

На адвокатський запит Головне управління Національної поліції в Одеській області скерувало лист від 03.05.2024 №55/32/аз (т.1 а.с.35-36) у якому, окрім іншого, зазначало, що дисциплінарна комісія жодним чином не примушувала ОСОБА_1 до надання пояснень, а лише забезпечувала її право на захист, шляхом пропозиції надати пояснення.

Матеріали службового розслідування містять біографічну довідку (т.1 а.с.258-259) та службову характеристику (т.1 а.с.260) ОСОБА_1 , відповідно до якої остання характеризується позитивно.

Матеріали службового розслідування містять пояснення ОСОБА_4 від 23.04.2024 (надані після призначення службового розслідування), у яких остання, окрім іншого, повідомляє, що ОСОБА_1 11.04.2024 під час ДТП паском безпеки пристебнута не була.

Також, на службовий лист дисциплінарної комісії Управління інформаційно-аналітичної підтримки скерувало лист від 19.04.2024 №13/1670 (т.1 а.с.140) (отриманий після призначення службового розслідування) з відомостями, отриманими з системи відеоспостереження «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та аналітики міста Одеси («Центр-077»)» (т.1 а.с.141-143).

Дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області складено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними в доповідній записці УГІ ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 №55/1111, затверджений начальником ГУНП в Одеській області 29.04.2024 (т.1 а.с.295-320) (далі Висновок) у якому, окрім іншого, зазначено, що про подію 11.04.2024 на спецлінію « 102» повідомили пересічні громадяни, інформація була зареєстрована до ЄО ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в області за №6124 та №6129. Ні капітан поліції ОСОБА_3 ні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 після події за їх участю на спецлінію « 102» про подію не проінформували, чим порушили пункт 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100.

У Висновку зазначено, що з отриманої 19.04.2024 інформації з системи відеоспостереження «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та аналітики міста Одеси («Центр-077»)» вбачається, що ОСОБА_1 під час перебування в автомобілі 11.04.2024, який рухався не була пристебнута паском безпеки.

Також, Дисциплінарною комісією дії ОСОБА_1 розцінені як небажання сприяти проведенню службового розслідування та надавати інформацію, яка б вплинула на встановлення істини обставин вчинення нею дисциплінарних проступків та спрямована на уникнення дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарною комісією обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не встановлено.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку про скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2, 4, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3 підпункту «б» пункту 5.2 пункту 5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 №1000, що виразилось в особистій недисциплінованості, невиконання норм діючого законодавства України, невиконання Правил дорожнього руху, зокрема не користування ременем безпеки під час пересування на транспортному засобі у якості пасажира, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не повідомленні про подію за своєї участі безпосереднього керівника та за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».

Головне управління Національної поліції в Одеській області прийняло наказ від 02.05.2024 №1130 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» (т.1 а.с.10-14), у якому зазначено, що 11.04.2024 до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП в області) надійшла інформація про те, що тієї ж доби внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнали тілесних ушкоджень старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_3 та слідчий цього ж підрозділу поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 .

З цього приводу проведено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що 11.04.2024 о 10:34 капітан поліції ОСОБА_3 разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , перебуваючи на службі, у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, керуючи автомобілем «Nissan Micra», номерні знаки НОМЕР_1 , їхали по вул.Малиновського в м.Одесі у крайній правій смузі руху з боку вул.Івана та Юрія Лип у бік вул.Рекордної. Одночасно з цим по вул.Малиновського у попутному напрямку у крайній лівій смузі рухався автомобіль «Nissan Murano», номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , яка при зміні напрямку руху з крайньої лівої полоси у крайню праву не надала переваги в русі автомобілю «Nissan Micra» та допустила зіткнення з ним. У результаті ДТП автомобіль із поліцейськими відкинуло на смугу зустрічного руху, де він здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101. При цьому, автомобіль «Nissan Micra» відкринуло на узбіччя, де були припарковані автомобілі ВАЗ 2109 та «Ford».

У результаті ДТП механічні ушкодження отримали 5 транспортних засобів. При цьому працівники поліції зазнали тілесних ушкоджень.

Водночас ні капітан поліції ОСОБА_3 , ні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про подію за їх участю на спецлінію « 102» не проінформували, чим порушили пункт 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100.

Водночас старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному автомобілі в якості пасажира, під час руху не була пристебнута паском безпеки.

Дисциплінарна комісія, окрім іншого, дійшла висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не дотрималась положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Керуючись вимогами статей 13, 16, 19, 20, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, окрім іншого, наказано за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2, 4, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3 підпункту «б» пункту 5.2 пункту 5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 №1000, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004789), слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

З наказом від 02.05.2024 №1130 ОСОБА_1 ознайомлена 20.05.2024 (т.1 а.с.60).

Вважаючи спірний наказ протиправним, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (частина друга статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої цієї статті Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина десята статті 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Щодо посилань позивача на те, що службове розслідування проведено з порушеннями, а саме позивач була позбавлена можливості надати пояснення щодо предмету службового розслідування, суд відхиляє та зазначає, що відповідно до п.2 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок №893), поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право надавати пояснення.

Як свідчать матеріали справи, позивач була обізнана з наказом про призначення службового розслідування та пропозицією відповідача надати відповідні пояснення та докази щодо предмету перевірки службового розслідування,

Також, ОСОБА_1 на адресу дисциплінарної комісії скерувала письмові пояснення від 26.04.2024 (т.1 а.с.27-30, 195-198) по факту відомих підстав службового розслідування, які були враховані дисциплінарною комісією, що знайшло відображення у Висновку.

Крім того, позивач ані у позовній заяві, ані під час розгляду справи не вказала, які саме заперечення, клопотання чи пояснення вона мала намір подати відповідачу, але її позбавили такої можливості та, відповідно, які не враховані під час службового розслідування.

Так, службове розслідування має встановити, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування (абзац другий пункту 4 Розділу V Порядку №893).

Як встановлено судом та вбачається з наказу від 15.04.2024 №957 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» (т.1 а.с.66-67) підставою для призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, отримання 11.04.2024 тілесних ушкоджень слідчим слідчого відділу того ж відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим слідчим цього ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_3 , під час виконання службових обов`язків, порушення останньою вимог ПДР України, в частині керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та із встановленими номерними знаками, які йому не належать, а також ефективності проведення відповідної профілактичної роботи керівництвом цього ж відділу поліції щодо підлеглих.

Таким чином, враховуючи абзац другий пункту 4 Розділу V Порядку №893, а також видання наказу про призначення службового розслідування від 15.04.2024 №957 на підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 (т.1 а.с.70-75), предметом службового розслідування могли бути тільки можливі порушення службової дисципліни, про які йшлося у вказаній доповідній записці.

За таких обставин, здійснення службового розслідування подій, що не охоплюються змістом наказу від 15.04.2024 №957 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» є незаконним, оскільки виходить за межі призначеного службового розслідування, а тому здобуті під час такого службового розслідування обставини не можуть слугувати підґрунтям для дисциплінарної відповідальності поліцейського.

Як вбачається з Висновку та спірного наказу від 02.05.2024 №1130 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» (т.1 а.с.10-14), дисциплінарне стягнення на позивача накладено за наслідком дій що виразились в особистій недисциплінованості, невиконання норм діючого законодавства України, невиконання Правил дорожнього руху, зокрема не користування ременем безпеки під час пересування на транспортному засобі у якості пасажира, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не повідомленні про подію за своєї участі безпосереднього керівника та за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», що не були приводом для призначення службового розслідування.

Отже, суд не надає оцінку зазначеним висновкам дисциплінарної комісії щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого воно не було призначено, у т.ч. щодо порушень позивачем пунктів 1, 2, 4, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3 підпункту «б» пункту 5.2 пункту 5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 №1000, як таким, що встановлені службовим розслідуванням не з приводу, з якого його було призначено.

На переконання суду, якщо під час службового розслідування орган Національної поліції встановив склад дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського не з приводу, з якого службове розслідування було призначено, він не був позбавлений можливості ініціювати проведення іншого службового розслідування з приводу виявлених порушень.

Так, оскільки наказ від 15.04.2024 №957 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» не містить відомості про дії, що виразились в особистій недисциплінованості, невиконання норм діючого законодавства України, невиконання Правил дорожнього руху, зокрема не користування ременем безпеки під час пересування на транспортному засобі у якості пасажира, не сприянні керівникові в організації дотримання службової дисципліни, не повідомленні про подію за своєї участі безпосереднього керівника та за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», то позивач був позбавлений права надати пояснення саме з цього приводу.

Позбавлення відповідачем ОСОБА_1 права надати пояснення з приводу проведення службового розслідування з підстав не доведених до поліцейського є грубим порушення процедури проведення службового розслідування та фактично позбавило позивача права участі у процесі прийняття рішення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.08.2020 справа № 826/11855/18, критерій щодо ухвалення адміністративного акта з урахуванням права особи на участь у процесі його прийняття випливає з принципу гласності прийняття рішень.

Відповідний дисциплінарний орган зобов`язаний застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо якщо воно матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження.

Отже, застосування дисциплінарного стягнення на підставі обставин, котрі були виявлені під час службового розслідування, без відповідного повідомлення зацікавленої особи, є порушенням порядку, передбаченого чинними законодавством (від позивача не відбиралися письмові пояснення з цього приводу), свідчить про те, що виявлені факти не можуть слугувати підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Принагідно слід зазначити, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі Краска проти Швейцарії).

Також у пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України №2» (заява №38789/04) наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом; у розумінні «справедливого балансу» кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява №17748/91 п. 38).

Наведене дає підстави стверджувати про порушення основоположного компоненту концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 2 ст. 6 Конвенції (див. рішення ЄСПЛ у справі Денісов проти України від 25 травня 2018 року (заява 76639) в аспекті застосування під час дисциплінарного покарання цивільного аспекта статті 6 Європейської конвенцій з прав людини, стрижневим критерієм якої є принцип належної процедури).

За таких обставин, суд констатує, що здійснення службового розслідування відносно виявлених порушень виходить за межі призначеного службового розслідування, а тому здобуті під час такого службового розслідування обставини не можуть слугувати підґрунтям для дисциплінарної відповідальності.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 по справі № 560/1803/19.

Щодо тверджень дисциплінарної комісії, що викладені у Висновку та у спірному наказі про не сприяння позивачем проведенню службового розслідування та про порушення позивачем приписів пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, суд погоджується, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування (ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту).

Водночас, відповідно до абзацу першого п.7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

При цьому, абзацом другим цієї норми передбачено, що відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Як було зазначено, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, а не обов`язок, надавати пояснення.

В той же час висновки щодо несприяння позивачем у проведенні службового розслідування фактично зводяться до ненадання пояснень поліцейським, стосовно якого проводиться розслідування.

На переконання суду, ненадання пояснень поліцейським, стосовно якого проводиться розслідування не є порушенням абзацу першого п.7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90 КАС України, суд доходить до переконання про те, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини фактичної дійсності з`ясував неповно, не взяв до уваги усіх суттєвих поза розумним сумнівом аспектів, а відтак суд вважає за необхідним визнати протиправним та скасувати спірний наказ, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування наказу від 02.05.2024 № 1130 ГУНП в Одеській області про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до слідчого СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за скоєння дисциплінарного проступку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, отже слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 02.05.2024 № 1130 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, ).

Повний текст рішення суду складений 10.10.2024.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА