Справа № 560/10580/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом від 23.07.2024 в якому просить: 1) визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_2 в задоволення рапорту про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком ОСОБА_4 .

У позові позивач пояснив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , і 30.04.2024 подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі абзацу 4 пп. "г" ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою ЛКК №699 від 29.06.2024 та оновленою довідкою за №961 від 02.07.2024. На адвокатський запит №03/06-01 від 03.06.2024 щодо розгляду рапорту, військовою частиною НОМЕР_1 листом за №1499/17/2/227 від 15.06.2024 повідомлено, що у додатках до рапорту про звільнення відсутні висновки МСЕК щодо потреби у постійному догляді за своїми рідними. Вважає отриману відповідь протиправною, оскільки наданими довідками підтверджено його право на звільнення з військової служби, тому звернувся до суду з цим позовом (арк. спр.1-5).

Відповідно до ухвали від 24.07.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази, а також ухвалою від 25.07.2024 відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення до розгляду у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача (арк. спр.19-20).

У Відзиві на позов від 08.08.2024 відповідач - Військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що рапорт позивача від 30.04.2024, зареєстрований 30.04.2024 у загальному діловодстві військової частини НОМЕР_1 за вхідним номером 32/1928, і 03.05.2024 розглянутий юридичною службою військової частини з наданням відповідного висновку про право військовослужбовця на звільнення. Військова частина НОМЕР_1 зверталась до військової частини НОМЕР_2 (Регіональне управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сил територіальної оборони Збройних Сил України) із клопотанням щодо звільнення в запас молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , офіцера відділення сил підтримки штабу управління Військової частини НОМЕР_1 регіонального управління Сил територіальної оборони Збройних Сил України, відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за пунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідними медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Військова частина НОМЕР_2 листом за №1454/2/4694 відмовила у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби молодшого лейтенанта ОСОБА_1 і повідомила, що звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 не погоджено юридичною службою військової частини НОМЕР_2 . Також військова частина НОМЕР_1 не наділена повноваженнями щодо звільнення у запас позивача, який є військовослужбовцем офіцерського складу (арк. спр.25-26).

Відповідно до ухвали від 04.09.2024 суд залучив в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 (арк. спр.50).

Встановивши обставини (факти) якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками справи докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Молодший лейтенант ОСОБА_1 , відповідно до Рапорту від 30.04.2024 (далі - Рапорт) звернувся до тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення сил підтримки штабу Військової частини НОМЕР_1 в якому просить клопотати про звільнення з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту "г" частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку із потребою здійснювати постійний догляд за хворим батьком, що підтверджується відповідним медичним висновком. На Рапорті зроблено запис про його задоволення, а саме: "Клопочу по суті рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_5 офіцера відділення сил підтримки штабу військової частини НОМЕР_1 " та "НШЧ в наказ" (арк. спр.30).

Відповідно до Юридичного висновку ТВП помічника командира бригади з правової роботи - начальника юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2024, стверджено про розгляд Рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , і зроблено висновок на підставі поданих документів про підтвердження права на звільнення цього військовослужбовця (арк. спр.30 зворот).

Листом за №118/3/2/457 від 12.05.2024 командир Військової частини НОМЕР_1 направив командиру Військової частини НОМЕР_2 документи для прийняття кадрового рішення щодо звільнення офіцерів Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, Клопотання від 12.05.2024 №118/3/2/456 щодо молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (арк. спр.46-47).

Відповідно до повідомлення засобами СЕДО за №1454/2/4694 від 27.05.2024 командира Військової частини НОМЕР_2 повідомлено командира Військової частини НОМЕР_1 , що Клопотання від 12.05.2024 №118/3/2/456 щодо молодшого лейтенанта ОСОБА_1 не погоджено юридичною службою Військової частини НОМЕР_2 і про відсутність висновків МСЕК щодо потреби у постійному догляді за своїми рідними (арк. спр.48), чому суд дає критичну оцінку так як не прийнято рішення по суті Рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , яким не є вищезгадане повідомлення засобами СЕДО.

Довідками №699 від 29.06.2023 та №961 від 02.07.2024, які надані ОСОБА_4 , зроблено заключення ЛКК: "За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду." (арк. спр.16-17).

У нотаріально посвідченій заяві від 20.04.2024 ОСОБА_4 , останнім стверджено про згоду на здійснення за ним догляду сином ОСОБА_1 так як немає інших членів сім`ї, зокрема, дружини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. спр.32 зворот).

Відповідно до абзацу 3 п.1 ст.225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 (далі - Положення), звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Отже, з урахуванням норми абзацу 3 п.1 ст.225 Положення, немає протиправних дій Військової частини НОМЕР_1 та відповідно підстав для задоволення зобов`язальної вимоги, так як належним відповідачем у справі щодо вирішення Рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 буде Військова частина НОМЕР_2 , що також підтверджено матеріалами справи.

Другий відповідач - Військова частина НОМЕР_2 відзиву на позов не надав, як і доказів на спростування доводів позивача щодо вирішення по суті його Рапорту про звільнення та не пояснив суду причину цього, тому суд вирішує справу за наявними у ній доказами.

Пунктом "г" ч. 4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється, зокрема, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставі: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Позивач надав Рапорт про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який був скерований 12.05.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 за належністю для вирішення Військовою частиною НОМЕР_2 , яка його не вирішила по суті. Це не спростовує повідомлення засобами СЕДО за №1454/2/4694 від 27.05.2024, адже немає рішення суб`єкта владних повноважень, яким не може бути це повідомлення з таким обгрунтуванням як: непогодження юридичною службою; відсутність висновків МСЕК, що може тільки враховуватися командиром при прийнятті рішення. При цьому, ці дві обставини вказані цим відповідачем не є визначальними, так як звільнення проводиться відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а у цьому випадку відповідно до п. "г" ч. 4 ст.26 Закону з урахуванням всіх обставин та документів наданих військовослужбовцем, зокрема: довідок №699 від 29.06.2023 та №961 від 02.07.2024; нотаріально посвідченій заяві від 20.04.2024 та інших документів, які були додатком до Рапорту, чого відповідач не зробив.

Відповідно до абзацу 6 Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року N 413 особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби відповідно до якого при поданні до звільнення з військової служби за підставами: Через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років); документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме: 25) у разі необхідності здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також своїми батьками, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду, за умови відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд: для особи, яка зайнята доглядом, - документи, що підтверджують родинні зв`язки з цією особою, документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

Отже, одним із документів, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за хворими батьками, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду, за умови відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд є не тільки висновок медико-соціальної експертної комісії, а і висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді, що не враховує другий відповідач (не тільки висновок МСЕК).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч.6 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач не довів позовні вимоги щодо відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , який не вчиняв протиправних дій щодо військовослужбовця ОСОБА_1 при вирішенні його Рапорту про звільнення, адже клопотав про це перед Військовою частиною НОМЕР_2 . При цьому, з урахуванням встановлених обставин, зокрема, фактичного не вирішення по суті Рапорту позивача другим відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_2 , суд для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України. Відтак, позов задовольняється частково, а саме в частині визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , яка виразилась у не вирішенні Рапорту позивача про звільнення, що є підставою для задоволення зобов`язальної вимоги про вирішення Рапорту та критичної оцінки висновкам зробленим у повідомленні засобами СЕДО за №1454/2/4694 від 27.05.2024 про обов`язковість висновку МСЕК щодо потреби у постійному догляді за рідними без урахування довідок ЛКК за №699 від 29.06.2023 та №961 від 02.07.2024 і інших документів наданих заявником та не погодження звільнення військовослужбовця-позивача юридичною службою Військової частини НОМЕР_2 . Лист Військової частини НОМЕР_1 за №1499/17/2/227 від 15.06.2024 (арк. спр.15), який адресований адвокату, повідомляє про висновки Військової частини НОМЕР_2 зроблені у листі №1454/2/4694 від 27.05.2024, чому суд вже дав критичну оцінку. Тобто, з метою відновлення порушеного права позивача та усунення порушень законодавства, другий відповідач повинен прийняти рішення по суті Рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі, зокрема, всіх документів доданих до Рапорту і Клопотання Військової частини НОМЕР_1 від 12.05.2024 за №118/3/2/456, чого Військова частина НОМЕР_2 не дотрималась.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 23.07.2024 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не вирішення по суті Рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 30.04.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з Клопотанням Військової частини НОМЕР_1 за №118/3/2/456 від 12.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 вирішити по суті Рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 30.04.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, у зв`язку з необхідністю постійного догляду за хворим батьком ОСОБА_4 , відповідно до довідок ЛКК за №699 від 29.06.2023 та №961 від 02.07.2024, із Клопотанням Військової частини НОМЕР_1 за №118/3/2/456 від 12.05.2024, з урахуванням всіх встановлених обставин у цій адміністративній справі.

В решті вимог позову відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 жовтня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідачі:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )
Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя А.І. Петричкович