Справа № 200/3780/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року Справа№200/3780/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення № 59 від 19.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати призначити з 28.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач при повторному розгляді заяви про призначення пенсії невірно здійснив розрахунок пільгового стажу, в зв`язку з чим відмовив у призначенні пенсії. Позивач зазначає про протиправність прийнятого рішення підставі чого просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 17 червня 2024 року поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляду справи судом. Відзив відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

28.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 05.12.2022 № 59 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що пільговий стаж становить 15 років 11 місяців 29 днів, у тому числі провідних професій 5 років 0 місяців 9 днів, військова служба в особливий період 7 років 5 місяців 8 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/558/23, яке набрало законної сили 24.08.2023, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , в тому числі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.11.2022, зарахувавши до пільгового стажу:

відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:

- час проходження військової служби у ЗСУ за контрактом відповідно до Наказу від 23.03.2016 № В-РС з 23.03.2016 до дня звернення за пенсією, та з 06.03.2020 до 06.03.2021,

- участь у бойових діях у воєнний час з 10.06.2015 по теперішній час в складі діючої армії в період бойових дій - 07 років 05 місяців 15 днів,

- час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей:

- з 10.06.2015 по 31.03.2016;

- з 26.04.2016 по 30.09.2016;

- з 22.10.2016 по 09.04.2017;

- з 14.05.2017 по 29.04.2018;

загалом 02 роки 08 місяців 01 день

- з 10.05.2018 по 31.08.2018;

- з 01.10.2018 по 31.01.2019;

- з 03.03.2019 по 31.05.2020;

- з 03.07.2020 по 31.10.2020;

- з 01.11.2020 по 02.07.2021;

- з 01.08.2021 по 23.02.2022;

загалом 03 роки 05 місяців 16 днів.

- час проходження військової служби за мобілізацією в особливий період з 10.06.2015 до стажу роботи на посаді машиніста МГВМ 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

На виконання рішення суду у справі № 200/558/23 відповідачем прийнято рішення № 59 від 19.10.2023 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Загальний страховий стаж позивача склав 38 років 05 місяців 15 днів, в тому числі військова служба відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 19 років 08 місяців 19 днів.

Пільговий стаж відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 - 17 років 1 місяць 14 днів, в тому числі:

військова служба в особливий період - 8 років 6 місяців 22 дні;

пільговий стаж працівника провідних професій (20 років) - 5 років 0 місяців 10 днів;

пільговий стаж на підземних і відкритих гірничих роботах за Списком робіт і професій, що затверджується КМУ від 31.03.1994 № 202 (25 років) 3 роки 6 місяців 12 днів.

Згідно з даними розрахунку ППВП ПФУ від 02.11.2023 загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 05 місяців 01 день.

Судом встановлено, що позивач не погоджується виключно з обрахунком наявного загального пільгового стажу із застосуванням кратності.

За приписами частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Абзацом другим частини 4 статті 245 КАС України передбачено у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За наслідками повторного розгляду заяви позивача на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року в адміністративній справі № 200/558/23, відповідач рішенням № 59 від 19.10.2023 повторно відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності необхідного стажу.

Тобто, незважаючи на вищезазначені законодавчі норми та зміст судового рішення в адміністративній справі 200/558/23, оскаржене у цій справі рішення № 59 від 19.10.2023 не містить відомостей про те, яким чином при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 враховані обов`язкові висновки, викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 200/558/23.

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведених підстав при вирішенні справи суд враховує обставини, встановлені при розгляді адміністративної справи № 200/558/23, як такі, що не потребують доказування.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У відповідності до статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Розділом I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932- XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У цій справі спір виник через невірний обрахунок пільгового стажу, який встановлений рішенням суду у справі № 200/558/23.

Так, спірним рішенням № 59 від 19.10.2023 обрахований загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 05 місяців 15 днів, в тому числі військова служба відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 19 років 08 місяців 19 днів.

Пільговий стаж відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994 - 17 років 1 місяць 14 днів, в тому числі:

військова служба в особливий період - 8 років 6 місяців 22 дні;

пільговий стаж працівника провідних професій (20 років) - 5 років 0 місяців 10 днів;

пільговий стаж на підземних і відкритих гірничих роботах за Списком робіт і професій, що затверджується КМУ від 31.03.1994 № 202 (25 років) 3 роки 6 місяців 12 днів.

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/558/23, зобов`язано зарахувавши до пільгового стажу:

відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:

- час проходження військової служби у ЗСУ за контрактом відповідно до Наказу від 23.03.2016 № В-РС з 23.03.2016 до дня звернення за пенсією, та з 06.03.2020 до 06.03.2021,

- участь у бойових діях у воєнний час з 10.06.2015 по теперішній час в складі діючої армії в період бойових дій - 07 років 05 місяців 15 днів,

- час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей:

- з 10.06.2015 по 31.03.2016;

- з 26.04.2016 по 30.09.2016;

- з 22.10.2016 по 09.04.2017;

- з 14.05.2017 по 29.04.2018;

загалом 02 роки 08 місяців 01 день

- з 10.05.2018 по 31.08.2018;

- з 01.10.2018 по 31.01.2019;

- з 03.03.2019 по 31.05.2020;

- з 03.07.2020 по 31.10.2020;

- з 01.11.2020 по 02.07.2021;

- з 01.08.2021 по 23.02.2022;

загалом 03 роки 05 місяців 16 днів.

Відповідно до п.п. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - один місяць служби за три місяці.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, вже були предметом розгляду у Верховному Суді і у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а та від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739 Верховний Суд, зазначив наступне:

«Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.»

Позивачем зазначено, що у період з 10.06.2015 по 28.11.2022 (дату звернення до ПФУ) я перебував на військовій службі та вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи на посаді машиніста МГВМ 5 розряду підземним з повним робочим днем у шахті в кратному обчисленні 1 місяць за три місяці. Тобто вказаний період з 10.06.2015 року по 28.11.2022 рік в однократному розмірі дорівнює 7 років, 5 місяців, 19 днів, в трикратному розмірі - 22 роки, 4 місяці, 27 днів МГВМ це машиніст гірничих виймальних машин, що відноситься до «провідних професій.

Вказані відомості відповідачем не спростовані.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію суд враховує, що згідно зі змістом Рекомендації №R(80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно - правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.

З наведених підстав Донецький окружний адміністративний суд у рішенні від 20.07.2020 року в адміністративній справі № 200/558/23, дійшов висновку, що дії відповідача щодо прийняття відповідного рішення є дискреційними повноваженнями суб`єкта владних повноважень та втручання суду до управлінських функцій цього суб`єкта виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а суд в даному випадку може зобов`язати суб`єкт владних повноважень повторно розглянути заяву позивача, але не може втручатися в управлінську діяльність цього суб`єкта та вказувати йому яке саме рішення він повинен прийняти.

При цьому в судовому рішенні у справі № 200/3780/24 суд зазначив, що надання суб`єктом владних повноважень відмови з аналогічних підстав, що перевірялися у межах розгляду даної судової справи, буде вважатися неналежним виконанням судового рішення та нестиме негативні наслідки, передбачені чинним законодавством.

Незважаючи на це, відповідач на виконання рішення суду, повторно розглянувши заяву ОСОБА_1 , відмовив йому з тих самих підстав, фактично ухилившись від належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/558/23.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

За таких обставин, враховуючи, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі № 200/558/23, відповідачем не враховано висновки суду та не поновлені права позивача, з боку відповідача не надано жодних заперечень чи доказів того, що для задоволення заяви позивача необхідно виконати певні умови, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю шляхом зобов`язання призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Постанови КМУ № 202.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн, вказана сума підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 49003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області () № 59 від 19.10.2023 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 28.11.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 49003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов