Справа № 380/28442/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/28442/23 пров. № А/857/5789/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Кухтея Р.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року (суддя - Кузан Р.І., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного тексту - не зазначено),

в адміністративній справі №380/28442/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просив: 1) визнати бездіяльність ГУ ДМС України у Львівській області протиправною; 2) зобов`язати ГУ ДМС України у Львівській області виключити з Єдиного державного демографічного реєстру недостовірні відомості про місце народження позивача - Російська федерація, видати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон без словосполучення Російська федерація; 3) звільнити позивача від сплати судового збору.

Відповідач подав в суді першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 в задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом проведено неповне дослідження доказів і встановлення обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до даних його паспорта місце народження - місто Полярний, Мурманська область, при цьому слово росія або російська федерація - відсутнє. Держава російська федерація виникла 25.12.91 року, проте позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , і такої держави, як російська федерація, у 1955 році не існувало. Існувало СРСР. Зазначає скаржник, що у позовних вимогах позивача мова йде про виключення з Єдиного державного демографічного реєстру недостовірних відомостей про місце народження - російська федерація, а не місце народження взагалі, як то вказав суд. Позивач не оскаржував і не заперечує, що народився в місті Полярний, Мурманська область, СРСР. Але це не є російська федерація. Законодавство російської федерації щодо правонаступництва в Україні не застосовується.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржене рішення суду першої інстанції від 29.02.2024 скасувати повністю. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити. Стягнути відповідача понесені позивачем судові витрати.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що з доводами апеляційної скарги не погоджується, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Полярний Мурманської області, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

В паспорті громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 в графі місце народження вказано: російська федерація/RUS (а.с. 6).

30.08.2023 позивач звернувся до Державної міграційної служби України у Львівській області із вимогою, в якій просив виключити з Єдиного державного демографічного реєстру недостовірні відомості про місце його народження - російська федерація та видати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон без словосполучення "російська федерація" (а.с. 9).

До вимоги долучено наступні документи: копія паспорта громадянина України НОМЕР_1 ; копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ; копія довідки ВПО від 27.12.2022.

Листом №С-837/6/4601-23 від 30.08.2023 позивачу надана відповідь, в якій зазначено, що правила заповнення даних заявника у паспорт громадянина України для виїзду за кордон передбачені у пунктах 107-121 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою КМУ від 07.05.2014 №152 (далі - Порядок №152). Згідно до вимог п. 116 Порядку № 152 відомості про місце народження вносяться таким чином: назва міста - у разі народження в мм. Києві та Севастополі; назва міста та області (Автономна Республіка Крим), до складу якої входить місто, - у разі народження в місті обласного чи республіканського (Автономної Республіки Крим) значення; назва області - у разі народження у місті, населеному пункті, який входить до складу області; відомості згідно з документом, що посвідчує факт реєстрації народження особи, паспортом громадянина України або паспортом для виїзду за кордон з обов`язковим зазначенням країни народження та через скісну риску три літерного коду країни народження-у разі народження за кордоном. Оскільки місцем народження позивача є місто Полярний, Мурманської області, яке є суб`єктом російської федерації (правонаступниця країн РСФСР), дані щодо місця народження позивача у паспорт громадянина України для виїзду за кордон здійснені згідно з вимогами вищевказаного Порядку №152 (а.с. 10).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу в задоволенні вимоги про виключення з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей про місце його народження - російська федерація та видачі нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначено Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 20.11.2012 (далі - Закон №5492-VI).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №5492-VI, Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Статтею 7 Закону № 5492-VI встановлено перелік видів інформації про особу, яка вноситься до Реєстру.

Права осіб, персональні дані (інформація про особу) яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру, передбачені статтею 9 Закону № 5492-VI.

Згідно із частиною 2 цієї статті, перелік прав, передбачений частиною першою цієї статті, не є вичерпним, законами України можуть бути передбачені інші права осіб, персональні дані (інформація про особу) яких внесені до Реєстру.

Частинами 1, 6 статті 10 Закону №5492-VI передбачено, що внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Відмова заявнику у внесенні інформації до Реєстру, у тому числі у виправленні, поновленні та анулюванні внесеної інформації, може бути оскаржена в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч. 1, 3 ст.13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення в тому числі поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а саме: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, містять безконтактний електронний носій.

Згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №5492-VI, перелік інформації, що наводиться у документах Реєстру, визначається цим Законом. Вносити до документів не передбачену цим Законом інформацію забороняється.

До безконтактного електронного носія вноситься інформація, що знаходиться на сторінці даних документа, біометричні дані, параметри особи, а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що знаходиться на безконтактному електронному носії, з урахуванням рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ICAO), якщо інше не передбачено цим Законом.

Наведені правові норми дають підстави вважати, що при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься (персональні дані) інформація про особу; внесення такої інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних". Також, у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). При цьому, унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Особа, (персональні дані) інформація щодо якої внесені до Реєстру, має право вимагати анулювати внесену інформацію та у разі відмови у здійсненні таких дій оскаржити таку відмову в порядку, встановленому законом.

Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, регулює Закон України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 № 2297-VI (далі - Закон №2297-VI), який спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних.

Згідно із статтею 2 Закону №2297-VI у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- згода суб`єкта персональних даних-добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки;

- обробка персональних даних-будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем;

- персональні дані-відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до частини 1, пунктів 5, 6, 11 частини 2 статті 8 Закону № 2297-VI, особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними.

Суб`єкт персональних даних має право: - пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; - пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; - відкликати згоду на обробку персональних даних.

Згідно із частиною 1, пунктами 2, 4 частини 2, частиною 3 статті 15 Закону № 2297-VI, персональні дані видаляються або знищуються в порядку, встановленому відповідно до вимог закону.

Персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: - припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником бази, якщо інше не передбачено законом; - набрання законної сили рішенням суду щодо видалення або знищення персональних даних.

Персональні дані, зібрані з порушенням вимог цього Закону, підлягають видаленню або знищенню у встановленому законодавством порядку.

У розглядуваній справі судом встановлено, що позивач має оформлений на своє ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 .

Оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон не допускається без згоди особи, яка звертається із відповідною заявою для отримання такого документу.

Оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон передбачає застосування уповноваженим суб`єктом засобів Реєстру, а також проведення ідентифікації особи і формування унікального номеру запису в Реєстрі та фіксування часу, дати та відомостей про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі).

На підставі вказаного суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивач добровільно подав свої персональні дані при оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, які були внесені у Реєстр без порушень відповідачем Закону №5492-VI та Закону №2297-VI.

Докази протилежного матеріали справи не місять.

Отже, правовідносини між сторонами з реалізації позивачем права на отримання паспорта відбулись з підстав та у порядку, визначеному чинним законодавством з легітимною метою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 №152 затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі - Порядок №152).

Правила заповнення даних заявника у паспорт громадянина України для виїзду за кордон передбачені у пунктах 107-121 Порядку №152.

Згідно пп. 3 п. 14 Порядку №152, до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон - місце народження (держава, область, район/місто, селище/ село).

Відповідно до п. 107 Порядку №152, до паспорта для виїзду за кордон вноситься інформація, зокрема, місце народження.

Відповідно до вимог п. 116 Порядку № 152, відомості про місце народження вносяться таким чином: - назва міста - у разі народження в мм. Києві та Севастополі; - назва міста та області (Автономна Республіка Крим), до складу якої входить місто, - у разі народження в місті обласного чи республіканського (Автономної Республіки Крим) значення; - назва області - у разі народження у місті, населеному пункті, який входить до складу області; - відомості згідно з документом, що посвідчує факт реєстрації народження особи, паспортом громадянина України або паспортом для виїзду за кордон з обов`язковим зазначенням країни народження та через скісну риску три літерного коду країни народження-у разі народження за кордоном.

Встановлено, що місцем народження позивача є місто Полярний Мурманської області, які знаходяться в складі російської федерації.

Коди країн зазначаються згідно з ДСТУ КО 3166-1-2009 "Коди назв країн світу".

Згідно наказу Державної служби статистики України від 30.12.2013 №426 «Про затвердження Класифікації країн світу» під номером 643 зазначена РОСІЙСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ (Russian Federation).

Зазначений наказ був чинний на момент видачі (13.11.2017) позивачу паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_3 . Вказаний наказ втратив чинність на підставі Наказу Державної служби статистики № 32 від 08.01.2020.

В наказі Державної служби статистики України 08.01.2020 №32 «Про затвердження Переліку кодів країн світу для статистичних цілей» під номером 643 зазначена РОСІЙСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ (Russian Federation) .

Із урахуванням того, що місце народження позивача є поза межами України, відомості про місце народження позивача в паспорті громадянина України для виїзду за кордон внесені відповідно до вимог п.116 Порядку №152 із вказанням країни народження та через скісну риску кодом цієї країни.

Тому суд вважає, що відповідач діяв правомірно, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні вимоги про виключення з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей про місце його народження - російська федерація та видачі нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Також колегія суддів зауважує, що як передбачено ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені його права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З`ясування судом наявності суб`єктивного матеріального права або законного інтересу позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення чи дії, котре оскаржується.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Апеляційний суд, зауважує, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про виключення з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей про місце його народження та видачу нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон необґрунтованими.

Враховуючи наведені обставини справи та норми законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні та досліджені матеріали справи не підтверджують доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції з повним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в адміністративній справі №380/28442/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. В. Кухтей