Справа № 240/7588/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/7588/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з моменту звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак отримав відмову. Позивач стверджує, що має пільги по виходу на пенсію, а тому вважає відмову відповідача протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 червня 2024 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яким прийнято рішення №12 від 13.11.2023 про відмову у призначенні пенсії, через відсутність необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства 20 років.

06 червня 2024 року до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення до участі у справі, як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 16 липня 2024 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення співвідповідача задоволено, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області до участі у справі №240/7588/24, як другого відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 16.07.2024 відзив на адміністративний позов не надіслав.

Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву подано не було.

Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У період із 07.06.2024 по 11.07.2024 та із 02.09.2024 по 16.09.2024, 07.10.2024 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 06.11.2023 ОСОБА_1 , звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийнято рішення № 12 від 13.11.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

У рішенні вказано, що страховий стаж заявника складає 36 років 3 місяці 8 днів, в тому числі 16 років 8 місяців 18 днів на посаді тракториста.

Згідно поданих документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.01.1990, оскільки записи про трудову діяльність внесені раніше видачі трудової книжки.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з травня 1985 по грудень 1986 та з січня 1989 по грудень 2004, згідно довідки №104 від 19.09.2023, оскільки актом перевірки книг обліку по оплаті визначена тільки виробнича посада тракторист, а не підтверджено факту роботи особи на даній посаді.

Листом від 22.11.2023 №0600-0204-8/124234 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області рішення № 12 від 13.11.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Вважаючи відмову органу Пенсійного фонду України в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Положеннями ст.8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Положеннями ст.56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Так, згідно з п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

При цьому, порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснений листом Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992.

Так, відповідно до вказаного роз`яснення до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення певного віку, а також наявність пільгового спеціального стажу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 683/977/17, від 08.05.2018 у справі № 672/455/17.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент звернення із заявою до відповідача, йому виповнилось повних 55 років.

Відмовляючи у задоволенні заяви про призначення Пенсійний фонд вказує, що згідно поданих документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.01.1990, оскільки записи про трудову діяльність внесені раніше видачі трудової книжки, а також до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з травня 1985 по грудень 1986 та з січня 1989 по грудень 2004, згідно довідки №104 від 19.09.2023, оскільки актом перевірки книг обліку по оплаті визначена тільки виробнича посада тракторист, а не підтверджено факту роботи особи на даній посаді, а тому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підтверджено.

Щодо не зарахування періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.01.1990, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція №162).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58).

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Відповідачі не врахували, що не усі недоліки записів (заповнення) у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вищевикладені правові висновки є актуальними і для юридичної ситуації позивача, оскільки попри відмінність правових актів, які регулювали спірні правовідносини, юридичний зміст таких актів є тотожним фактичне ведення трудових книжок, а також відповідальність за таке ведення, покладається на роботодавця, а не працівника.

Суд констатує формальний характер зауважень відповідача до трудової книжки позивача, оскільки в іншій частині її зміст дозволяє однозначно встановити її достовірність та належність як документу, що міститься відомості про стаж позивача в періоди його роботи.

В цій справі позивач не є та не може бути відповідальною особою за формальні недоліки в оформленні його трудової книжки, допущені посадовою особою роботодавця при заведенні трудової книжки.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з травня 1985 по грудень 1986 та з січня 1989 по грудень 2004 року, суд зауважує таке.

Судом установлено, що звертаючись до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії, окрім трудової книжки НОМЕР_1 від 13.01.1990 позивачем надано також інші документи, зокрема довідку №104 від 19.09.2023, видану приватним сільськогосподарським підприємством ім.Шевченка, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день:

з травня 1985 року по грудень 1986 року в колгоспі ім.Шевченка на посаді тракториста;

- з січня 1989 року по лютий 1993 року в колгоспі ім.Шевченка на посаді тракторист;

- з лютого 1993 року по січень 2000 року в КСП ім.Шевченка на посаді тракториста;

- з 27.01.2000 (наказ № 3 к від 27.01.2000) по грудень 2004 року в ПСП ім. Шевченка на посаді тракториста.

У довідці зазначено, що у вказані періоди позивач був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, за професією, посадою тракторист сільськогосподарського виробництва.

Підставою для видачі довідки слугували книги обліку по оплаті за 1985, 1986, 1989 - 2004 роки (накази про прийняття, звільнення за 1985, 1986, 1989, 1993, 2004 роки відсутні), книга наказів за 2000 рік.

Додатково зазначено, що за суміжною професією позивач не працював, на вказаній роботі був зайнятий повний робочий день, інших робіт не виконував, у відпустках без збереження заробітної плати не перебував.

Разом з цим, дані про трудову зайнятість позивача у спірний період за посадою тракториста, зазначені у довідці відповідають даним первинних документів, що підтверджується Актом №0600-1003-1/4743 від 10 жовтня 2023 року про результати достовірності (обґрунтованості) даних зазначених у довідці "Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 19.09.2023 №104, яка видана ОСОБА_1 .

Так, відповідно до вищезазначеного акту, перевіркою достовірності документів про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які відображені у Довідці № 104 встановлено:

- з травня 1985 року по грудень 1986 року згідно книг обліку по оплаті колгоспу ім. Шевченка по ОСОБА_1 визначена виробнича посада тракторист;

- з січня 1989 року по лютий 1993 року згідно книг обліку по оплаті колгоспу ім. Шевченка по ОСОБА_1 визначена виробнича посада тракторист;

- з 27.01.2000 (згідно наказу № 3 від 27.01.2000) ОСОБА_1 переведений в приватне сільськогосподарське підприємство ім.Шевченка (посада не зазначена) по грудень 2004 року, згідно книг обліку по оплаті ПСП ім.Шевченка за 2000 - 2004 роки визначена виробнича посада тракторист.

Накази на прийняття, звільнення на переведення на іншу роботу, накази про надання відпусток без збереження заробітної плати, для перевірки не надавалися за відсутності даних документів, (крім наказу № 3 від 27.01.2000).

Також Актом перевірки №0600-1003-1/4743 від 10.10.2023 підтверджено, що первинні документи, використані при проведенні перевірок, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткових (інших) документів, за період що перевірявся, немає.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає необґрунтованими наведені вище у відзиві на позов та у спірному рішенні посилання представника відповідача, які слугували підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки у трудовій книжці Серії НОМЕР_1 від 13.01.1990, яка відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відомості щодо роботи позивача на посадах тракториста, а в уточнюючій довідці, що підтверджує стаж роботи особи, наявна інформація щодо безпосередньої постійної зайнятості позивача у роботі трактористом протягом повного польового періоду у виробництві сільськогосподарської продукції, що є обов`язковою умовою при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи те, що позивачу вже виповнилось 55 років, та відповідно до відомостей в трудовій книжці має стаж при виконанні робіт на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства більше 20 років, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області діяло протиправно відмовивши ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Також, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- IV, починаючи з 06 листопада 2023 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області 50% (302,80 грн) сплаченого позивачем судового збору в солідарному порядку.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, починаючи з 06 листопада 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) 302,80 грн та Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул.Зодчих,22, м.Вінниця, 21005, ) 302,80 грн на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

10.10.24