Справа № 160/10224/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач 19.04.2024 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути податковий борг з ТОВ «ХЕОПС» до бюджету у розмірі 5408,56 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕОПС`у якого в інтегрованих картках платника податків обліковується не заявлений до суду податковий борг у розмірі 5408,56 грн. Станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений та не списаний, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію щодо поштової адреси та засобів зв`язку з ТОВ «ХЕОПС» (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві (за наявності) та витребувано у ТОВ «ХЕОПС» докази сплати (за наявності) щодо податкового боргу.
У відповідності до даних, отриманих з Єдиного державного реєстру від 24.04.2024 р. №559713, місцезнаходження відповідача визначено за адресою: вул. Квітів, 5, кв. 6, м. Кам`янське, Дніпропетровська область.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 р. направлена на адресу ТОВ «ХЕОПС» (вул.Квітів, буд.5, кв.6, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, ) засобами поштового зв`язку.

07 травня 2024 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернувся конверт з поштовим відправленням з відміткою пошти про його невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала суду від 24 квітня 2024 року, була оприлюднена на веб-ресурсі Судової влади України 29 липня 2024 року.

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 р. була повторно направлена на адресу ТОВ «ХЕОПС» засобами поштового зв`язку, однак до суду повернувся конверт з поштовим відправленням з відміткою пошти про його невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а та від 14.07.2021 року у справі №160/8623/19. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінчення терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.

Як зазначає позивач, в інтегрованих картках платника податків ТОВ «ХЕОПС» обліковується не заявлений до суду податковий борг у сумі 5326,96 грн., згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 24.09.2018 на суму 5 286,38 грн (штрафні санкції);

Пеня, нарахована згідно ст.129 ПК України на загальну суму 37,58 гривень.

2. Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб, результаті несплати платником податків у встановлений термін яка виникла в сум грошових зобов?язань у розмірі 84,60 грн, згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 04.01.2018 на суму 15,60 грн (штрафні санкції);

- податкового повідомлення-рішення № від 04.01.2018 на суму 69,00 грн (штрафні санкції);

Податкові повідомлення-рішення були направлені на наявну у податкового органу податкову адресу ТОВ «ХЕОПС, а саме: АДРЕСА_1 , проте, повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень відсутня.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області була сформована податкова вимога форми «Ю» від 06.06.2011 р. №531 на суму 14153,66 грн., яку було направлено на податкову адресу ТОВ «ХЕОПС» та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми «Ю» від 06.06.2011 р. №531 на суму 14153,66 грн. до суду не надано.

Отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

У відповідності до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 36.1-36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Податкову вимогу форми «Ю» від 06.06.2011 р. №531 на суму 14153,66 грн. було направлено на податкову адресу ТОВ «ХЕОПС» та повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 5408,56 грн., оскільки докази самостійного погашення ним заборгованості відсутні.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судові витрати, сплачені позивачем при поданні цієї позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються, а отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, 17а, м.Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕОПС» (вул.Квітів, буд.5, кв.6, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, 51918, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕОПС» (вул.Квітів, буд.5, кв.6, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, 51918, ) до бюджету у розмірі 5408,56 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко