Справа № 360/882/24
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/882/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області(далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо невинесення рішення по заяві ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, подану ним 10.06.2024;

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.07.2024 №99096/01-16 про відмову в перерахунку пенсії по заяві ОСОБА_1 від 08.07.2024 №5722;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії (вх.№26396/5-2600-24 від 14.06.2024), подану ним 10.06.2024 та провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності з 01.06.2024, зарахувавши періоди страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 : з 09.07.1990 по 11.09.1990 період роботи електро-газозварником 4-го розряду в житлово-експлуатаційній ділянці Луганського машинобудівельного заводу імені Пархоменка; з 12.09.1990 по 28.06.1995 період навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова; з 10.07.1995 по 17.09.1995 період роботи управляючим відділу маркетингу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка»; з 18.09.1995 по 30.09.1996 період роботи юрисконсультом юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка»; з 01.08.1996 по 31.12.1997 період роботи начальником юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із письмовою заявою від 23.05.2024 про призначення пенсії, як інваліду 3 групи (загальне захворювання). Позивач при поданні заяви мав копію трудової книжки НОМЕР_1 , завіреної 30.01.2018 за останнім місцем його роботи - Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», яку відповідач 1 відмовився прийняти через необхідність надання оригіналу трудової книжки. При цьому, позивач повідомив відповідача 1, що його трудова книжка знаходиться на тимчасово окупованій території, про що також зробив власноручно відповідний письмовий запис на заяві про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №224 від 03.06.2024 про призначення пенсії позивачу призначено з 01.05.2024 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем 1 при призначені пенсії було враховано 25 років, 2 місяця, 29 днів стажу позивача.

Як зазначив позивач, відповідачем 1 без вказівки причин не було враховано до страхового (трудового) стажу позивача період з 09.07.1990 до 01.01.1998, який включає роботу позивача на Луганському машинобудівельному заводу імені Пархоменка безпосередньо до навчання в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова, 5 років його навчання в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова (1990-1995), а також його роботу на ЗАТ «Луганський машинобудівельний завод імені О.Я. Пархоменка» безпосередньо після навчання в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова до 01.01.1998, а саме: період з 09.07.1990 по 11.09.1990 - робота електро-газозварником 4-го розряду в житлово - експлуатаційній ділянці Луганського машинобудівельного заводу імені Пархоменка (м. Луганськ); період з 12.09.1990 по 28.06.1995 - навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова; період з 10.07.1995 по 17.09.1995 - робота управляючим відділу маркетингу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені О.Я. Пархоменка» (м. Луганськ); період з 18.09.1995 по 30.09.1996 - робота юрисконсультом юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені О.Я. Пархоменка» (м. Луганськ); період з 01.08.1996 по 31.12.1997 - робота начальником юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені О.Я. Пархоменка» (м. Луганськ).

Позивач звернувся до відповідача 1 із письмовою заявою від 10.06.2024 про перерахунок вже призначеної з 01.05.2024 пенсії по інвалідності із додатковим зарахуванням страхового стажу з 09.07.1990 по 31.12.1997 для збільшення розміру призначеної пенсії. До вказаної заяви було додано копію трудової книжки позивача ( НОМЕР_1 ), завіреної 30.01.2018 за останнім місцем його роботи - ПРАТ «ЛИНІК».

Також, позивач самостійно звернувся до Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова, із заявою про надання довідки, що підтверджує його навчання у цьому закладі з 1990 по 1995 роки.

Після отримання архівної довідки Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова №24-01-1326 від 28.06.2024 про навчання позивач знов звернувся до відповідача 1 із письмовою заявою від 08.07.2024, зареєстрованої за № 5722 про перерахунок пенсії з урахуванням вказаної довідки про навчання, яку було додано до заяви.

12.07.2024 позивач отримав надісланий Укрпоштою лист відповідача 1 від 03.07.2024 №27185-26396/Б-02/8-2600/24, яким повідомлено, що до заяви позивача про призначення пенсії оригінал трудової книжки не надано, отже страховий стаж обчислений за наданими документами та даними персоніфікованого обліку з 1998 року. Разом з тим, для розгляду питання зарахування до страхового стажу періоду навчання в Одеському Державному університеті ім.І.І.Мечникова, відповідач 1 рекомендував у вказаному листі надати йому уточнюючу довідку шляхом подання відповідної заяви.

З урахуванням принципу екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача від 08.07.2024 №5722 про перерахунок пенсії на підставі архівної довідки Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова № 24-01-1326 від 28.06.2024 та прийнято рішення від 15.07.2024 № 99096/01-16 про відмову в перерахунку пенсії, яке направлено до відповідача 1 для повідомлення позивача листом від 15.07.2024 №2600-0204-8/138275.

Рішенням від 15.07.2024 № 99096/01-16 відповідачем 2 встановлено, що при розгляді довідки про навчання виданої Одеським національним університетом ім.І.І.Мечникова № 24-01-1326 від 28.06.2024 виявлені розбіжності в прізвищі в довідці - ОСОБА_2 згідно паспорту - ОСОБА_1 . Таким чином, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії. Розмір пенсії залишився без змін.

Позивач вважає, що відповідачі протиправно не зарахували до страхового (трудового) стажу позивача відповідні періоди його роботи та навчання, чим порушили право позивача на отримання пенсії по інвалідності у належному розмірі.

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві позов не визнало, надало через підсистему «Електронний суд» відзив від 23.08.2024 №2600-0903-8/165155, в якому зазначило наступне.

14.06.2024 позивач звернувся через веб портал до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою №5477/А-2600-24 щодо перерахунку пенсії по інвалідності з 01.05.2024, зарахувавши періоди страхового (трудового) стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Киві від 03.07.2024 вих№27185-26396/Б-02/8-2600/24 надано відповідь, в якій серед іншого, зазначив, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. При призначенні пенсії по інвалідності страховий стаж, врахований при обчисленні пенсії становить 33 роки 3 місяці 3 дні, в тому числі 8 років додатковий стаж. З урахуванням наявних документів, вищезазначене унеможливлює зарахувати періоди роботи та служби до страхового стажу. Отже, відповідач 1 вважає дії Управління є правомірними, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Управління діяло в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позов у встановлений судом строк не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місце проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 27.07.2022 №3006-.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи з 01.05.2024 по 01.05.2025, про що свідчіть виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ №268873.

23.05.2024 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) про призначення пенсії, надав перелік документів, в заяві також вказав, що є особою з інвалідністю ІІІ групи з 01.05.2024 по 30.04.2025, а також вказав, що трудову книжку не може надати, оскільки остання знаходиться на тимчасово окупованій території.

За рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2024 №24 з 01.05.2024 позивачу призначено пенсію за віком.

З вищевказаного рішення вбачається, що страховий стаж (неповний) на момент призначення пенсії позивача складає 33 роки 3 місяці 12 днів, з нього 8 років 0 місяців 13 днів додатковий стаж.

10.06.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) з заявою, в якій просив здійснити перерахунок вже призначеної пенсії з 01.05.2024 додатково зарахувавши страховий стаж з 09.07.1990 по 31.12.1997 згідно трудової книжки для збільшення розміру призначеної пенсії. В якості додатку долучив копію трудової книжки ( НОМЕР_1 ).

На вищевказану заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано відповідь від 03.07.2024 №27185-26396/Б-02/8-2600/24, в якій зазначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах (пункт 2.23 Порядку № 22-1). Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання. До заяви про призначення пенсії оригінал трудової книжки не надано, отже страховий стаж обчислений за наданими документами та даними персоніфікованого обліку. Для розгляду питання зарахування до страхового стаж у період навчання з 1990-1996 в Одеському Державному університеті ім.І.І.Мечникова, рекомендуємо надати уточнюючу довідку шляхом подання відповідної заяви. При призначенні пенсії по інвалідності страховий стаж, врахований при обчисленні пенсії становить 33 роки 3 місяці 3 дні, в тому числі 8 років - додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону). Вказану заяву розглянуто відповідно до ст.16 Закону України «Про звернення громадян».

08.07.2024 позивач через веб портал звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) з заявою, яку зареєстровано за №5722.

Вищевказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та винесено рішення від 15.07.2024 №24. В рішенні зазначено, що при розгляді довідки про навчання виданої Одеським національним університетом ім.І.І.Мечникова № 24-01-1326 від 28.06.2024 виявлені розбіжності в прізвищі в довідці - ОСОБА_3 згідно паспорту - ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.

В матеріалах справи наявні: копія трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.07.1995; військовий квиток серії НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 від 27.06.1990; архівна довідка від 28.06.2024 №24-01-1326 Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова; індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5); довідка від 18.07.2024 ПРАТ «ЛИНІК»; диплом серії ЛН НОМЕР_5 з додатком.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

9 липня 2003 року було ухвалено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Абзацом 4 частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого: пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно частини першої статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років (частина перша статті 32 Закону № 1058-IV).

Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону (частина перша статті 33 Закону № 1058-IV).

Відповідно до положень статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Таким законом є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Так, згідно зі статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На виконання зазначеної норми Закону, Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 588/647/17.

Як встановлено судом, в копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 27.07.1995 щодо спірного періоду наявні такі записи:

-з 09.07.1990 по 11.09.1990 період роботи електро-газозварником 4-го розряду в житлово-експлуатаційній ділянці Луганського машинобудівельного заводу імені Пархоменка (запис №1-2);

- з 12.09.1990 по 28.06.1995 період навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова (запис №4);

- з 10.07.1995 по 17.09.1995 період роботи управляючим відділу маркетингу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка» (запис №5);

- з 18.09.1995 по 30.09.1996 період роботи юрисконсультом юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка» (запис №6);

- з 01.08.1996 по 31.12.1997 період роботи начальником юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка» (запис №7).

Суд звертає увагу, що записи в трудовій книжці не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували їх зміст, та виконані акуратно, чорнилом, завірені підписом уповноваженої особи та печатками підприємства.

При цьому, позивачу на заяву від 10.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано відповідь від 03.07.2024 №27185-26396/Б-02/8-2600/24, в якій зазначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах (пункт 2.23 Порядку № 22-1). Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання. До заяви про призначення пенсії оригінал трудової книжки не надано, отже страховий стаж обчислений за наданими документами та даними персоніфікованого обліку. Вказану заяву розглянуто відповідно до ст.16 Закону України «Про звернення громадян».

Так, Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.23 Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.До заяви про призначення (поновлення) пенсії особи, які тимчасово проживають за кордоном (крім осіб, які проживають на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором), додають копії документів, в тому числі документів про отримання тимчасового захисту або статусу біженця та реєстрацію їх місця тимчасового проживання / перебування за кордоном (з перекладом), засвідчені дипломатичним представництвом або консульською установою України або нотаріально.

Суд вказує, що позивачем не заперечується подання до територіального органу Пенсійного фонду України саме копії, про що свідчив особистий запис в заяві позивача про призначення пенсії від 23.05.2024.

Разом з тим, неможливість подання оригіналу трудової книжки пояснює тим, що ПРАТ «ЛИНІК» здійснювало зберігання оригіналу трудової книжки позивача. Проте після початку військової агресії російської федерації проти України 24лютого 2022 року, позивач втратив можливість отримати оригінал своєї трудової книжки,оскільки він залишився за останнім місцем роботи у м. Лисичанську Луганської області на тимчасово окупованій території, що підтверджується довідкою начальника відділу кадрів ПРАТ «ЛИНІК» ОСОБА_4 від 18.07.2024.

В довідці ПРАТ «ЛИНІК» від 18.07.2024 зазначено, що з початку військової агресії російської федерації проти України 24 лютого 2022 року, оригінал трудової книжки ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 залишився на території підприємства. Через активні бойові дії безпосередньо на території підприємства у працівників відсутній доступ до документів з кадрових питань (особового складу) підприємства. На прохання ОСОБА_1 для пред`явлення за місцем вимоги, йому надавалась копія його трудової книжки ( НОМЕР_1 ) на 6 аркушах, завірена 30.01.2018 особистим підписом начальника відділу кадрів ПРАТ «ЛИНІК» Наталією Козинською з відбитком печатки ПРАТ «ЛИНІК».

Так, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 , а також позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місце проживання АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 27.07.2022 №3006-.

Суд зауважує, що позивач перебуває в такому становищі, коли для підтвердження свого права на належне пенсійне забезпечення надати оригінал трудової книжки фізично немає можливості, як і підтвердити її знищення.

Таким чином, в даному випадку у зв`язку з тимчасовою окупацією деяких територій Луганської області, де проживав позивач відмова відповідача у реалізації права позивача на призначення пенсії з підстави відсутності оригіналу трудової книжки не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача 1 щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Втрата оригіналу трудової книжки у період бойових дій та тимчасової окупації не може слугувати підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Більш того, всі необхідні записи містяться у копії трудової книжки, наданої позивачем.

Суд вважає, що копія трудової книжки позивача повністю підтверджує той факт, що період роботи з 09.07.1990 по 11.09.1990; з 10.07.1995 по 17.09.1995; з 18.09.1995 по 30.09.1996 та з 01.08.1996 по 31.12.1997 має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Щодо періоду навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова з 12.09.1990 по 28.06.1995, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, у копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 27.07.1995 наявний запис №4, а саме з 12.09.1990 по 28.06.1995 період навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова.

Також, відповідно до інформації зазначеної в архівній довідці від 28.06.2024 №24-01-1326 Одеського національного університету ім.І.І. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчався за спеціальністю «Правознавство», денної форми навчання в Одеському державному університеті ім.1. ОСОБА_6 : з 01 вересня 1990 року по 31 серпня 1993 року - на юридичному факультеті; з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1995 року - в Юридичному інституті. Підстава: 1. наказ № 1340-18 від 04.08.1990 року - про зарахування до складу студентів 1-го курсу юридичного факультету за спеціальністю «Правознавство», денної форми навчання; 2. Наказ №19-02 від 30.06.1993 про реорганізування юридичного факультету в Юридичний інститут при Одеському державному університеті ім.І.І.Мечникова - «Створити з 01 вересня 1993 року на базі Юридичного факультету Юридичний інститут в складі Одеського державного університету»; 3. наказ № 847-18 від 29.06.1995 року - про відрахування з університету студента V-гo курсу Юридичного інституту за спеціальністю «Правознавство», денної форми навчання у зв`язку з закінченням навчання; 4. книги наказів (архівні) з особового складу по Одеському державному університету ім.І.І.Мечникова з серпня 1990 року по червень 1995 року; 5. Особова справа (архівна) ОСОБА_1 - студента Юридичного інституту, денної форми навчання Одеського державного університету ім.І.І.Мечникова з 11 липня 1990 року по 29 червня 1995 року (на 28 аркушах). Також у довідці звернуто увагу на те, що диплом видавався у 1995 році на підставі наданих документів того часу. Паспорт громадянина України ОСОБА_1 отримав 20.05.1997, тому це сприяло розбіжності у перекладі та написанні прізвища.

Так, підставою прийняття рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.07.2024 № 24 є те, що при розгляді довідки про навчання виданої Одеським національним університетом ім. М.М. Мечникова № 24-01-1326 від 28.06.2024 виявлені розбіжності в прізвищі в довідці - ОСОБА_2 згідно паспорту - ОСОБА_1 . Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що відповідно інформації зазначеної в архівній довідці від 28.06.2024 №24-01-1326 Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова чітко зазначено, що диплом видавався у 1995 році на підставі наданих документів того часу та паспорт громадянина України ОСОБА_1 отримав 20.05.1997, тому це сприяло розбіжності у перекладі та написанні прізвища. Однак, учбовий заклад підтвердив, що саме ОСОБА_1 навчався у період з серпня 1990 року по червень 1995 року на денній формі навчання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належними доказами, що містяться у справі, підтверджено вказані періоди навчання позивача, а відповідальність за належне і правильне оформлення документів (диплому/виписки з диплому), покладається на уповноважені органи, які складають та заповнюють такі документи.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за не належне виконання своїх обов`язків щодо заповнення та оформлення диплому та виписки з диплому на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті, тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Оскільки пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова з 12.09.1990 по 28.06.1995, відтак, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.07.2024 №24.

Крім того, позивач звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) з заявою від 10.06.2024 просив здійснити перерахунок вже призначеної пенсії з 01.05.2024, однак відповідач 1, отримавши заяву надав відповідь від 03.07.2024 №27185-26396/Б-02/8-2600/24 в порядку Закону України «Про звернення громадян» без прийняття обґрунтованого рішення.

Як вже зазначав суд раніше, згідно частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Оскільки позивач звернувся з заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії, а не за роз`ясненнями пенсійного законодавства, а відповідачем в порушення вимог пенсійного законодавства рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача 1, а саме з приводу не розгляду у відповідності до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV заяви ОСОБА_1 від 10.06.2024 про перерахунок пенсії.

При цьому, відповідно до абзацу четвертого пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Беручи до уваги той факт, що первинне порушення прав позивача відбулось при первинному призначенні пенсії з 01.05.2024, позивач подав додаткові документи необхідні для зарахування неврахованих періодів страхового стажу протягом трьох місяців з моменту первинного звернення, тому належним способам захисту порушених прав позивача при повторному розгляді його заяви від 10.06.2024 є зобов`язання відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача вказані вище спірні періоди та здійснити перерахунок пенсії з дати призначення - 01.05.2024.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "РуїзТорія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується квитанцією №7677-6520-3908-1419 від 06.08.2024.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 1211,20 грн з кожного.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.07.2024 №99096/01-16 про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у вищому учбовому закладі на денній формі навчання.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, подану ним 10.06.2024, у відповідності до частини п`ятої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, подану ним 10.06.2024, та провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності з 01.05.2024, зарахувавши періоди страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 : з 09.07.1990 по 11.09.1990 період роботи електро-газозварником 4-го розряду в житлово-експлуатаційній ділянці Луганського машинобудівельного заводу імені Пархоменка; з 12.09.1990 по 28.06.1995 період навчання на денний формі в Одеському державному університеті імені І.І.Мечникова; з 10.07.1995 по 17.09.1995 період роботи управляючим відділу маркетингу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка»; з 18.09.1995 по 30.09.1996 період роботи юрисконсультом юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка»; з 01.08.1996 по 31.12.1997 період роботи начальником юридичного відділу Закритого акціонерного товариства «Луганський машинобудівельний завод імені Пархоменка».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова