Справа № 135/1024/24
Суддя: Нікандрова С. О.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1024/24
Провадження № 2-а/135/6/24
РІШЕННЯ

іменем України

01.10.2024 м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судових засідань Редіної А.О., позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Бодачевського Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №918353 від 12 серпня 2024 року, складену інспектором СРПП відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницької області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №918353 від 12 серпня 2024 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування позивачем 11.08.2024 об 23-32 транспортним засобом скутером Yamaha, а також зупинки вказаного транспортного засобу під керування позивача. У м. Ладижин по вул. Наконечного 11.08.2024 об 23-32 на узбіччі дороги позивач штовхав скутер Yamaha через те, що скутер був зламаний та залишати його в темний час доби він не бажав, а хотів встигнути прибути до місця проживання до настання комендантської години. В цей час до позивача під`їхала поліція, та інспектор ОСОБА_2 запропонував йому пред`явити посвідчення водія. Позивач повідомляв поліцейського, що не керував транспортним засобом, а отже не вважається водієм та не зобов`язаний пред`являти посвідчення водія та мати шолом безпеки. Незважаючи на його пояснення, інспектор ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 23 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.09.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі з таких підстав.

11.08.2024 о 23:32 в м. Ладижин по вул. Наконечного громадянин ОСОБА_1 керував скутером Yamaha, без посвідчення водія і не користувався шоломом безпеки, чим порушив вимоги п. 2.1, 2.6 ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення підтверджується винесеною постановою та матеріалами відеозапису здійсненого на відео реєстратор працівників поліції, з якого вбачається, що 11.08.2024 о 23:30:25 позивач виїжджає з АЗС та в подальшому о 23:32:08 працівники поліції зупиняють мопед під керуванням позивача.

ГУНП у Вінницькій області вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за №1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 258, 283 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бодачевський Р.В. підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ГУНП у Вінницькій області у судове засідання області не з`явився, причини неявки суду не повідомив, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам та організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.6 ПДР України за рішенням поліцейського за наявності відповідних підстав водій зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд з метою визначення здатності безпечно керувати транспортним засобом.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №918353 від 12.08.2024, складену інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В., вбачається, що 11.08.2024 о 23 год. 32 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного гр. ОСОБА_1 керував скутером Yamaha б/н, без посвідчення водія і не користувався мотошоломом безпеки, чим порушив п.2.1, 2.6 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідачем подано до суду відзив на позов до якого долучено DVD-диск з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля.

Судом досліджено відеозапис з відеореєстратора, з якого вбачається, що відеореєстратор фіксує територію АЗС ОККО, на задньому плані видно, як з території заправки ОККО в бік дороги пішки рухаються двоє осіб, один з яких котить скутер. В подальшому службовий автомобіль поліції виїжджає з території заправки ОККО та рухається по вул. Наконечного. З відеозапису відеореєстратора видно, що по вул. Наконечного паралельно автодороги по пішохідній доріжці рухається скутер, проте з відеозапису ідентифікувати транспортний засіб, особу, яка ним керує, кількість осіб, які рухаються на скутері не вбачається можливим. На відеозаписі службовий автомобіль поліції продовжує рухатися проїжджою частиною, при цьому на відеозаписі подальший рух скутера вже не фіксується. Продовжуючи рух службовий автомобіль повертає у проїзд між будинками і зупиняється. У подальшому на відеозаписі зафіксовано, що поліцейські виходять з службового автомобіля на зустріч особам, які рухаються пішки зі скутером. Отже, наданий відповідачем відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля не підтверджує факт керування позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що відомості про докази, на підставі яких винесено постанову у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (у разі їх наявності) та посилання на технічні засоби повинні бути відображені в п.7 постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення.

Зі змісту спірної постанови судом встановлено, що в п. 7 «До постанови додаються» не відображено відомостей про докази у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, не міститься посилання на технічний засіб за допомогою якого було здійснено фіксацію події, у зв`язку з чим долучені до відзиву на позовну заяву відеофайли не є належними доказами у цій справі, оскільки посилання на ці докази (як додаток до постанови), у спірній постанові не відображено.

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказаного в постанові серії БАД №918353 від 12.08.2024, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок не доведено наявності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Натомість, за клопотанням представника позивача адвоката Бодачевського Р.В., позивача ОСОБА_3 за його згодою в порядку ст.216 КАС України було допрошено в судовому засіданні в якості свідка. ОСОБА_1 пояснив, що його батько попросив допомогти підкачати колеса на скутері, 11.08.2024 ввечері він зустрівся зі знайомим ОСОБА_4 , обговорив з ним робочі питання, після чого разом з ним поволокли скутер на заправку ОККО, де мали підкачати колеса. На заправці ОККО вони компресором підкачали колеса скутера, зайшли в приміщення магазину, після чого він, тримаючи за руль, покотив скутер за місцем проживання, а ОСОБА_5 пішов поруч з ним. Вони поспішали потрапити додому до настання комендантської години. Коли вони проходили по вул. Наконечного біля них на швидкості проїхав мопед із виключеним світлом фар, позаду їхала машина патрульної поліції з проблисковими маячками. Автомобіль патрульної поліції зупинився поруч з ними, з неї вийшли двоє поліцейських, які підійшли до них і почали звинувачувати його в тому, що він керує скутером без шолому та вимагати пред`явлення документів на право керування. Він пояснював поліцейському, що він не керував скутером, а котив його, тому не є учасником дорожнього руху, однак поліцейський не реагував на його заперечення, та склав відносно нього протокол за керування скутером без відповідних документів та без мотошолому.

Також за клопотанням представника позивача адвоката Бодачевського Р.В. допрошений в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 11.08.2024 ввечері він зателефонував ОСОБА_1 , з яким пізніше зустрів та обговорив робочі питання. Після цього він допоміг ОСОБА_6 протестувати скутер, та разом вони поволокли скутер на заправку ОККО, де мали підкачати колеса. На заправці вони випили кави, підкачали колеса на скутері, після чого ОСОБА_7 покотив скутер в напрямку місця свого проживання, а він пішов разом з ним, вони спілкувалися. Повз них між домами проїхав скутер, позаду нього їхала машина патрульної поліції, яка під`їхала до них. Працівник поліції почав вимагати пред`явити посвідчення водія та стверджував, що ОСОБА_8 керував скутером, проте це не відповідало дійсності. Незважаючи на заперечення Кучерявого, поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

А відтак, оскільки позивач ОСОБА_1 заперечує факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, а відповідач, на якого покладено обов`язок доказування, не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ПДР та відповідно скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №918353 від 12.08.2024, складену інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судовий збір у розмірі 605,60 грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Керуючись статтями 18, 19, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №918353 від 12.08.2024, складену інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Брудницьким Я.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 10, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова