Справа № 545/2478/24
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2478/24
Провадження № 2-а/545/63/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Синегуб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26.05.2024 щодо нього винесена постанова серії ЕНА №02237716 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, згідно з якою 26.05.2024 він керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_1 та перетнув подвійну суцільну лінію. З цією постановою він не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням вимог закону та викладені у ній обставини не відповідають дійсності, оскільки автомобілем він на той час не керував, а керувала ОСОБА_2 , будь-які докази вчинення правопорушення саме ним відсутні. Посилався на те, що постанова винесена на місці з істотними порушеннями, оскільки при розгляді справи не забезпечені його права, передбачені ст.268 КУпАП, - не надано можливості скористатися правовою допомогою, подати докази та заявити клопотання. Вважає, що факти, викладені в постанові, не відповідають обставинам справи, а сама постанова винесена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №02237716 від 26.05.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

У відзиві на позов представник співвідповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції заперечувала проти задоволення позову з огляду на те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, саме: 26.05.2024 під час керування автомобілем Volkswagen Passat по вул. Київське шосе, 29 у м. Полтаві не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія» та здійснив її перетин, чим порушив вимоги п.8.5.1 Правил дорожнього руху України. Правопорушення підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського 468856 та відеозаписом з системи «Безпечне місто», на яких зафіксований факт керування та порушення ПДР саме позивачем. Окрім того, сам позивач не заперечує факту вчинення саме ним правопорушення, що підтверджується відеозаписом з бодікамери, яке додане до постанови. Постанова винесена з дотриманням процедури розгляду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач ознайомлений з правами, визначеними ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, на місці складання постанови позивач від підписів та отримання копії відмовився, тому копія постанови була направлена йому засобами поштового зв`язку за адресою проживання. Посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення, порушення його прав та вчинення правопорушення іншою особою вважає необґрунтованими.

Ухвалою від 14.08.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача Департамент патрульної поліції, який отримав 16.08.2024 в електронному вигляді копію ухвали та позовної заяви, відзиву на позов не подав.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що 26.05.2024 інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Сивоволом Т.І. винесена постанова серії ЕНА №2237716 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно з постановою ОСОБА_1 26.05.2024, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Київське шосе, 29 в м. Полтаві не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія» та здійснив її перетин, чим порушив п.8.5.1. ПДР України.

За змістом ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

У розділі 33 ПДР України зазначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разів чинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 1 статті 222 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»,поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14Закону України «Про дорожній рух»,учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення,орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Згідно з ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа (орган) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів та іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, відповідачем в порядку ст. 77 КАС України не подано доказів на спростування доводів позивача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»,поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Представником відповідача на виконання ухвали від 11.06.2024 наданий DVD-R-диск з відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського та відеозапис із системи «Безпечне місто».

З дослідженого судом відеозапису з бодікамери не вбачається відомостей щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозапис розпочинається з моменту зупинки автомобіля працівниками поліції, де за кермом перебуває жінка, сам факту перетину подвійної суцільної лінії не зафіксований.

Разом з тим, суд зазначає, що на наданому відеозаписі розмова працівників поліції та позивача стосується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не з приводу перетину подвійної суцільної лінії за ч.1 ст.122 КУпАП.

Отже, наданий відповідачем DVD-R-диск з відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Наданий представником відповідача відеозапис з камери відеоспостереження «Безпечне місто» не містить відомостей щодо зафіксованого на ньому транспортного засобу та осіб, які неможливо однозначно ідентифікувати. Окрім того, сам факт перетину подвійної суцільної лінії автомобілем під керуванням ОСОБА_1 відсутній.

З постанови серії ЕНА №02237716 від 26 травня 2024 року вбачається, що вона містить посилання на технічний запис (Бк 468856), за допомогою якого здійснювався відеозапис, проте на ньому зафіксований лише процес складання постанови про адміністративне правопорушення з невідомою жінкою.

Суд враховує, що Законом №580-VIII надано право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення, але наголошує, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст. 73 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а.

У ч. 3 ст.62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки позивач заперечує порушення ним ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а інших доказів вчинення останнім відповідного адміністративного правопорушення відповідачем не надано, у той час як доказування (а так само обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені.

Щодо посилання позивача на порушення процедури розгляду справи суд зазначає таке.

Дотримання вимог процедури розгляду справи на місці вчинення правопорушення в частині щодо роз`яснення прав ОСОБА_1 не можливо встановити, оскільки сама процедура роз`яснення прав ОСОБА_3 суду не надана.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №02237716 від 26.05.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.9,241-246,250,286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №02237716 від 26.05.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в сумі 340,00 грн скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк