Справа № 520/12008/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 жовтня 2024 року Справа № 520/12008/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_2 у задоволенні рапорту від 19.03.2024р. головного сержанта мінометної батареї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , про його звільнення з військової служби, через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992року №2232-ХІІ.

- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт від 19.03.2024р. головного сержанта мінометної батареї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , про його звільнення з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, на підставі підпункту "г пункту 2 частини 4 статті Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", від 25.03.1992 року №2232-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені адміністративного позову.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в в матеріалах справи доказами.

Позивач призваний 26.02.2022 року до лав Збройних Сил України у зв`язку з мобілізацією на період дії військового стану, призначений на посаду головного сержанта мінометної батареї військової частини НОМЕР_4 наказом командира частини від 26.08.2023 №505.

30.09.2023року позивач звернувся з рапортом про звільнення до командування частини, на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992року №2232-ХІІ у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

До рапорту додав висновок лікарсько-консультативної комісії від 20.09.2023 року №165/1 НП «Близнюківської ЦРЛ», за яким хворій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонеру, мешкає АДРЕСА_2 встановлений діагноз: « 1ХС, Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба III ст, 3 ст. Дисциркуляторна енцефалопатія II ступеню з вираженим вестибуло-атактичним синдромом. Висновок комісії - потребує постійного стороннього догляду та прийому лікарських засобів».

26.10.2023 року позивач отримав повідомлення про результати розгляду рапорту, у формі правового висновку ТВО помічника командира з правової роботи лейтенанта ОСОБА_3 , складеного на зворотньому боці рапорту, наступного змісту: «Згідно пп. «г», п. 2, ч. 4, ст.26 Закону №2232-ХІІ та Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення з військової служби та із служби осіб рядового та начальницького складу, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіка) дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років. Відповідний висновок не надано».

З тексту відповіді вбачається, що відповідач не вважає відповідний медичний висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про необхідність постійного стороннього догляду за хворою матір`ю належним документом, з посиланням на Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення з військової служби та із служби осіб рядового та начальницького складу, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 12.06.2013.

02.12.2023р. позивач звернувся до суду, з вимогою зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт від 30.09.2023 головного сержанта мінометної батареї ОСОБА_1 щодо звільнення з військової служби, з врахуванням висновків суду про наявність у позивача права на звільнення з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю, на підставі підпункту нг" пункту 2 частини 4 статті Закону №2232-Х1І, оскільки висновок лікарсько-консультативної комісії відповідає нормативно-правовим актам та може бути підставою для звільнення позивача зі служби.

26.02.2024 року Харківський адміністративний окружний суд, розглянувши справу 520/35236/23 ухвалив рішення, яким зобов`язав визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 з приводу не направлення матеріалів рапорту головного сержанта ОСОБА_1 від 30.09.2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами для вирішення по суті до Військової частини НОМЕР_2 . Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 направити матеріали рапорту головного сержанта ОСОБА_1 від 30.09.2023 року з приводу звільнення з військової служби за сімейними обставинами для вирішення по суті до Військової частини НОМЕР_2 .

10 квітня 2024 року за вих.№ 1576/1150 позивач отримав лист від командира військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_4 , яким позивача повідомили, що на виконання рішення Харківського окружного суду Військова частина НОМЕР_4 розглянула рапорт від 19.03.2024, щодо звільнення з військової служби відповідно до пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, та направила його за підпорядкованістю до Військової частини НОМЕР_2 . Військова частина НОМЕР_2 також розглянула рапорт від 19.03.2024 та надала відповідь що питання звільнення позивача буде вирішене після подання останнім відповідних документів (висновку медико-соціальної експертної комісії).

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.1, 2 ст.1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст.2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч.2, ч.4, ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок".

Відповідно до пп."г" п.2 ч. 4 статті 26 Закону військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Пунктом 12.11 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 № 438/16545, визначено, що перелік документів, що подається з поданням до звільнення військовослужбовців з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до пункту 14.10 розділу ХІV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Згідно з пунктом 5 Переліку документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби (додаток 19 до Інструкції) з поданням про звільнення з військової служби через такі сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служб осіб рядового і начальницького складу» та визначено підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII, подаються

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного стороннього догляду за хворою матір`ю, Позивач вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена Висновком лікарсько-консультативної комісії, виданого 20.09.2023 року № 165/1 Комунальним підприємством Близнюківська ЦРЛ на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цьому висновку вказано про те, що ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та прийому лікарських засобів. Термін дійсності вказаного висновку не зазначено.

З приводу наданого Позивачем висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я можна зробити висновок, що такий висновок не може підтверджувати необхідності здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, оскільки стосовно підтвердження цього факту уповноваженим органом є інша установа.

Так, відповідно до абзацу 6 постанови "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що стосовно осіб, які є старшими 18 років, відповідні обставини мають бути підтверджені медичним висновком медико-соціальної експертної комісії.

Позивач висновку медико-соціальної експертної комісії, якою була би підтверджена необхідність постійного догляду за його матір`ю, не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби.

Отже, довідка ЛКК, надана Позивачем, не може бути визнана документом, передбаченим чинним законодавством, на підставі якого Позивач підлягає звільненню з військової служби, оскільки висновок, виданий такою комісією, може підтверджувати відповідні обставини лише стосовно особи, яка не досягла 18 років.

Крім того, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я затверджена форма первинної облікової документації № 080-4/0, а саме Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та інструкція щодо її заповнення.

Відповідно до пункту 4 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-4/0 Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.03.2021 року № 40, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.04.2021 за № 510/36132 передбачено, що висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Згідно пункту 11 Інструкції особам, яким встановлено інвалідність безстроково, висновок видається безстроково. Особам, яким інвалідність встановлена на певний строк, висновок видається на строк не більше ніж до завершення строку встановлення їм інвалідності, але не менше ніж на 12 місяців. Іншим категоріям осіб висновок видається на 12 місяців з дати видачі.

Всупереч зазначеним нормам, Позивач надав медичний висновок лікарсько консультативної комісії від 20.09.2023 року № 165/1, який виданий Комунальним підприємством Близнюківська ЦРЛ про те, що мати Позивача, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та прийому лікарських засобів, яка не може бути обґрунтованою підставою для звільнення з військової служби, оскільки не відповідає законодавчим вимогам.

Однак, ознайомившись з даним Медичним висновком Лікарсько-консультативної комісії суд приходить до висновку, що він не відповідає формі № 080-4/0 (затвердженої наказом МОЗ України від 09.03.2021 № 407).

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав законної сили 18.05.2024 року, викладено в новій редакції ст. 26 Закону України № 2232-XII. В новій редакції п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України № 2232-XII зазначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, під час дії воєнного стану, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Абзацом 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України № 2232-XII зазначено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, під час дії воєнного стану, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивачем цих відомостей також не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку , що позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.