Справа № 240/26251/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/26251/23

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко - Папір Україна» до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко - Папір Україна» (далі - ТОВ «Еко - Папір Україна», позивач) із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - ГУ ДПС у Житомирській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Житомирській області про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- від 15.08.2023 №9355916/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.04.2023 №23;

- від 15.08.2023 №9355917/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.2023 №26;

- від 15.08.2023 №9355918/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.04.2023 №27;

- від 15.08.2023 №9355919/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.04.2023 №29;

- від 15.08.2023 №9355913/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №30;

- від 15.08.2023 №9355921/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №31;

- від 15.08.2023 №9355922/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.04.2023 №32;

- від 15.08.2023 №9355923/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.04.2023 №33;

- від 15.08.2023 №9355924/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №34;

- від 15.08.2023 №9355925/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №35;

- від 15.08.2023 №9355914/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №44;

- від 15.08.2023 №9355920/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №45;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 датою її подання до Єдиного реєстру податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем складено податкові накладні від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказану податкову накладну прийнято, проте її реєстрацію зупинено та зазначено, що обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Позивач стверджує, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження інформації зазначеної у податковій накладній, однак оскаржуваним рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено у реєстрації вказаної податкової накладної. Вважаючи відмову в реєстрації податкових накладних протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

ГУ ДПС у Житомирській області (далі - відповідач 1) надіслало до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що підставою зупинення реєстрації податкової накладної стало неподання платником податків повного пакету документів.

ДПС України (далі - відповідач 2) надіслала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних мотивів, вказаних Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області.

Позивач подав до суду відповідь на відзив у якій просить задовольнити позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Еко - Папір Україна» зареєстроване як юридична особа, дані про якого містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Еко - Папір Україна» засобами електронного зв`язку було складено і направлено на реєстрацію Державній податковій службі України податкові накладні від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45, реєстрація яких була зупинена.

Згідно отриманих квитанцій №1 зазначені податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена. При цьому, у якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних в квитанції №1 зазначено наступну обставину: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

У зв`язку з цим, ТОВ «Еко - Папір Україна» направлено в електронному вигляді до Головного управління ДПС у Житомирській області, до складу якого входить Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 10.08.2023 №306.

При цьому, до вказаного повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено було подані усі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним, а саме: договори, рахунки, видаткові накладні, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, сертифікати якості.

Таким чином, ТОВ «Еко - Папір Україна» своєчасно за встановленою формою та в повному обсязі, у відповідності пунктів 4 та 5 Наказу Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (Порядок №520) подано відповідачу 1 інформацію та документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття ним рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, наступними рішенням ГУ ДПС у Житомирській області про реєстрацію/ відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовлено в реєстрації податкових накладних:

- від 15.08.2023 №9355916/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.04.2023 №23;

- від 15.08.2023 №9355917/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2023 №26;

- від 15.08.2023 №9355918/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.04.2023 №27;

- від 15.08.2023 №9355919/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.04.2023 №29;

- від 15.08.2023 №9355913/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №30;

- від 15.08.2023 №9355921/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №31;

- від 15.08.2023 №9355922/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.04.2023 №32;

- від 15.08.2023 №9355923/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.04.2023 №33;

- від 15.08.2023 №9355924/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №34;

- від 15.08.2023 №9355925/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №35;

- від 15.08.2023 №9355914/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №44;

- від 15.08.2023 №9355920/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №45;

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних у рішеннях комісії ГУ ДПС у Житомирській області зазначено наступне твердження: «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

Додаткова інформація (зазначити конкретні документи):

Надано копії документів, які складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансової звітності» від 16.07.1999 №996-ХІУ (зі змінами) та наказу Мінфіну України «Про затвердження положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 №88, а саме: відсутні ПІБ у ВН».

Позивач вважає рішення ГУ ДПС у Житомирській області протиправними та незаконними, такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, не відповідають фактичним обставинам справи, є невмотивованими, а тому за захистом порушених прав звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, у силу вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Пунктами 13, 15 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165 (набрала чинності 01 лютого 2020 року), якою серед іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

За приписами пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 слугувало те, що вони відповідають вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Пункт 1 додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості платника податку наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Натомість, надіслані позивачу квитанції містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Отже, контролюючий орган конкретно не зазначив в чому дійсно полягають недоліки та порушення при поданні на реєстрацію податкової накладної, не наведено жодного порушення норм матеріального права і яку конкретно інформацію, зазначену в ПН/РК необхідно підтвердити та які конкретно необхідно подати пояснення та копії яких документів.

У постанові від 02.10.2019 у справі №520/10372/18 Верховний Суд зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких контролюючий орган вчинив дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та прийняв рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Загальне посилання контролюючого органу на правомірність зупинення реєстрації податкових накладних на підставі Критеріїв ризиковості здійснення операцій, є протиправним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені п.11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості платника податків, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Водночас, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Пунктом другим Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Законів України "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як свідчать обставини справи, після подання контролюючому органу спірної податкової накладної для реєстрації в ЄРПН позивачем отримано квитанцію, в якій податковим органом зазначено, що «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено те, що обсяг постачання товару/послуги дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Судом встановлено, що позивачем подано на розгляд комісії ГУ ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєсггрі податкових накладних повідомлення та пакет копій документів у зв`язку із зупинкою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних до податкових накладних №23 від 10.04.2023, №26 від 11.04.2023, №27 від 12.04.2023, №29 від 13.04.2023 року, №30 від 14.04.2023, №31 від 14.04.2023, №32 від 17.04.2023, №33 від 18.04.2023, №34 від 19.04.2023, №35 від 19.04.2023, №44 від 25.04.2023, №45 від 25.04.2023:

- Повідомлення про подання пояснення та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, №306 від 10.08.2023;

- ТТН від 06.12.2022, Платіжна інструкція від 27.01.2023, Платіжна інструкція від 09.02.2023, Платіжна інструкція від 17.01.2023, Платіжна інструкція від 21.12.2022, Платіжна інструкція від 24.01.2023;

- Накладна від 19.12.2022, рахунок від 19.12.2022, ТТН від 19.12.2022, Платіжна інструкція від 23.12.2022, Платіжна інструкція від 16.01.2023, Платіжна інструкція від 10.03.2023;

- Договір поставки від 03.10.2022, Накладна від 13.01.2023, Рахунок від 13.01.2023, ТТН від 13.01.2023, Накладна від 07,03.2023, Рахунок від 07.03.2023, ТТН від 07.03.2023;

- Договір поставки від 18.10.2022, ВН від 23.01.2023, Рахунок на оплату від 23.01.2023, ТТН від 23.01.2023;

- ВН від 14.12.2022, від 24.12.2022, Рахунок на оплату від 14.12.2022, ТТН від 14.12.2022, ТТН від 24.12.2022, Платіжна інструкція від 25.01.2023, Платіжна інструкція від 27.12,2022;

- Договір поставки 17.01.2023, Накладна від 25.01.2023, ТТН від 26.01.2023, Рахунок від 25.01.2023;

- Накладна від 06.02.2023, Рахунок від 06.02.2023, ТТН від 06.02.2023, Платіжна інструкція від 26.01.2023, Платіжна інструкція від 08.02.2023;

- Платіжна інструкція від 26.04.2023; Платіжна інструкція від 28.04.2023; Платіжна інструкція від 28.04.2023; Платіжна інструкція від 10.05.2023; Платіжна інструкція від 21.04.2023;

- Договір поставки від 29.09,2022, ВН від 17,02.2023, Рахунок-фактура від 17.02.2023, ВН від 10.02.2023, Рахунок-фактура від 10,02.2023, ВН від 15.03.2023, Рахунок фактура від 15.03.2023, Платіжна інструкція від 10.02.2023, Платіжна інструкція від 27.03.2023, Платіжна інструкція від 20.02.2023;

- Договір поставки від 03.04.2023;

- ОСВ по рахунку 36 за квітень 2023-травень 2023;

- ВН від 25.04.2023, від 25.04.2023, від 19.04.2023, від 19.04.2023, від 10.04.2023, від 11.04.2023, від 12.04.2023, від 13.04.2023, від 14.04.2023, від 18.04.2023, від 17,04.2023, від 14.04.2023;

- Акт здачі-приймання нерухомого та рухомого майна від 30.09.2022;

- Пояснення від 07.06.2023;

- Квитанція за жовтень 2022;

- Договір оренди нерухомого та рухомого майна від 30.09.2022;

- Договір поставки від 19.10.2022, ВН від 16.01.2023, Рахунок на оплату від 16.01.2023, ТТН від 16.01.2023, ВН від 23.01.2023, Рахунок на оплату від 23.01.2023, ТТН від 23.01.2023;

- ВН від 26.01.2023, Рахунок на оплату від 26.01.2023, ТТН від 23.01.2023, ВН від 06.02.2023, Рахунок на оплату від 06.02.2023, ТТН від 06.02.2023, ВН від 06.12.2022, Рахунок на оплату від 06.12.2022;

- Повідомлення за формою 20-ОПП від 04.10.2022.

Згідно п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі,

- та/або нена,цання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пунктів 12-13 Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Комісія ГУ ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши подані пояснення та копії документів, прийняла рішення:

- від 15.08.2023 №9355916/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №23 від 10.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355917/44728583 про відмову у .реєстрації податкової накладної №26 від 10.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355918/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №27 від 10.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355919/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №29 від 13.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355913/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 10.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355921/44728583 про відмову у реєстрації податкової наїоіадної №31 від 14.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355922/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №32 від 17.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355923/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №33 від 18.04,2023 року в Єдиному реєсірі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355924/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №34 від 19 04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355925/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 19.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних,

- від 15.08.2023 №9355914/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №44 від 25.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- від 15.08.2023 №9355920/44728583 про відмову у реєстрації податкової накладної №45 від 25.04.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно причиною відмови в реєстрації податкових накладних стало те, що позивачем надано документи, які складені з порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансової звітності» від 16.07.1999 №996-ХІУ (зі змінами) та наказу Мінфіну України «Про затвердження положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 №88, а саме: відсутні ПІБ у видаткових накладних.

Проте, такий висновок контролюючого органу є безпідставним, оскільки позивачем надано пояснення та документи щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, як було запропоновано у квитанції після зупинення реєстрації податкових накладних, тим самим спростовано відповідність господарської операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

При цьому, контролюючим органом не надано жодного доказу того, що після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу останнього направлялись запити щодо недостатності документів для прийняття рішень в рамках розглядуваних пояснень.

Надаючи оцінку рішенням відповідача, що оскаржуються, суд зазначає, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та не містить конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Водночас, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, не зазначено яких саме документів не надано.

Разом з тим, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями необхідних документів були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

У цьому контексті суд зазначає, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Одночасно, в межах цієї спірної ситуації, суд звертає особливу увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, на переконання суду, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є формальними, оскільки об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів їх прийняття, так само як і мотивів прийняття чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими.

Невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Суд зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Таким чином, зважаючи на наявність документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ДПС України у Житомирській області:

- від 15.08.2023 №9355917/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.2023 №26;

- від 15.08.2023 №9355918/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.04.2023 №27;

- від 15.08.2023 №9355919/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.04.2023 №29;

- від 15.08.2023 №9355913/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №30;

- від 15.08.2023 №9355921/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №31;

- від 15.08.2023 №9355922/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.04.2023 №32;

- від 15.08.2023 №9355923/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.04.2023 №33;

- від 15.08.2023 №9355924/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №34;

- від 15.08.2023 №9355925/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №35;

- від 15.08.2023 №9355914/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №44;

- від 15.08.2023 №9355920/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №45.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 датою її фактичного подання, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з пунктом 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних / розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч зазначеному, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, а тому виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі справа № 320/5750/21.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Судом встановлено, що між ТОВ «Еко - Папір Україна» в особі директора ОСОБА_1 та Адвокатським Бюро "Лариси Коваленко" укладено договір про надання юридичних послуг від 24.04.2023 №44728583.

На підтвердження наданих послуг надано: договір про надання юридичних послуг 24.04.2023 №44728583, рахунок на оплату від 03.04.2024 №11/04, договір про залучення співвиконавця до виконання укладеного бюро договору про надання правової допомоги від 24.04.2023, акт здачі-приймання наданих послуг від 03.04.2024 №11/04, в якому зазначено, що позивачу були надані послуги у розмірі 12 000 грн., з яких:

- підготовка позовної заяви, сканування додатків до позовної заяви по справі №240/26251/23 - 5 год. - 10 000 грн.;

- вивчення відзиву ГУ ДПС у Житомирській області, підготовка відповіді на відзив по справі №240/26251/23 - 1 год. - 2 000 грн.;

Від представника відповідача - 1 надійшли до суду заперечення на подану заяву, в яких посилається на критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, оскільки вважає, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним, так як справа є незначної складності.

В той же час, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд відмічає, що правовідносини, які є предметом розгляду в межах цієї справи, не є складними, що свідчить про те, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Враховуючи зазначене та складність розглядуваної справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, значення цієї справи для учасника справи, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів з огляду на їх співмірність та реальність у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко - Папір Україна» (вул. Паперова, 31, м. Коростишів, Житомирська область, 12501, ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ), Державної податкової служби України (пл.Львівська, буд.8, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Житомирській області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- від 15.08.2023 №9355916/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.04.2023 №23;

- від 15.08.2023 №9355917/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 04.2023 №26;

- від 15.08.2023 №9355918/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 12.04.2023 №27;

- від 15.08.2023 №9355919/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 13.04.2023 №29;

- від 15.08.2023 №9355913/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №30;

- від 15.08.2023 №9355921/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.04.2023 №31;

- від 15.08.2023 №9355922/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 17.04.2023 №32;

- від 15.08.2023 №9355923/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.04.2023 №33;

- від 15.08.2023 №9355924/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №34;

- від 15.08.2023 №9355925/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 19.04.2023 №35;

- від 15.08.2023 №9355914/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №44;

- від 15.08.2023 №9355920/44728583 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2023 №45;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 10.04.2023 №23, від 11.04.2023 №26, від 12.04.2023 №27, від 13.04.2023 №29, від 14.04.2023 №30, від 14.04.2023 №31, від 17.04.2023 №32, від 18.04.2023 №33, від 19.04.2023 №34, від 19.04.2023 №35, від 25.04.2023 №44, від 25.04.2023 №45 датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко - Папір Україна» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 12 883 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко - Папір Україна» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 12 883 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович