Справа № 440/19171/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 р. Справа № 440/19171/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 30.05.24 у справі № 440/19171/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 за № 796-ХІІ, у розмірі, визначеному Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 1210, починаючи з 19.09.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що відповідно до статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання як додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, так і підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, а тому відмова відповідача у виплаті додаткової пенсії, передбаченої статтею вказаного закону, є протиправною.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, також є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

У період з 02.12.1990 по 18.07.2019 позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У період з 19.07.2019 по 31.01.2020 позивач отримував пенсію по інвалідності 2 групи, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У період з 01.02.2020 та до моменту виникнення спірних правовідносин позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 19.09.2023, в якій просив повідомити причини нарахування доплати до пенсії в розмірі 837,20 грн, хоча має право на дві доплати у розмірі 837,20 грн та 379, 60 грн.

Листом від 05.10.2023 за № 22295-21826/С-02/8-1600/23 відповідач повідомив, що пунктом 15-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 за № 1210 (в редакції від 25.03.2014) визначено, що особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав. У зв`язку з тим, що розмір підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи є більшим, ніж розмір додаткової пенсії особам з інвалідністю 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС 1 категорії, позивачу здійснюється виплата більшого підвищення відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи правові висновки, наведені Верховним Судом у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 363/4916/16-а, від 10 квітня 2019 року у справі № 363/4821/16-а, від 24 квітня 2019 року у справі № 363/3974/16-а, дійшов висновку, що оскільки позивач має право як на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону № 796-ХІІ, так і на підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", водночас отримує підвищення до пенсії інвалідам війни 2 групи згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відсутні підстави на одночасне отримання позивачем додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до 1 категорії, відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 за № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 11 Закону № 2262-ХІІ умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІ) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній з 1 січня 2015 року, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відтак на час виникнення спірних правовідносин Кабінету Міністрів України надані повноваження щодо визначення порядку призначення додаткової пенсії, передбаченої Законом № 796-ХІІ.

Зазначені положення Закону № 796-ХІІ І неконституційними не визнавались.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

Водночас Рішенням Конституційного суду України від 17.07.2018 за № 6-р/2018 у справі № 1-11/2018 (3830/15) у статті 53 Закону № 796-XII визнано неконституційним обмеження максимальним розміром додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В той же час, положення статті 50 Закону № 796-XII та пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України в частині, що делегує повноваження щодо визначення умов, порядку призначення та розмірів відповідних пенсійних виплат Кабінету Міністрів України, неконституційними не визнавались, тому також є чинним та не визнаний неконституційним пункт 15-1 Порядку № 1210.

Пунктом 13 Порядку № 1210 визначено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: 1) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 474,5 гривні; 2) інвалідам II групи - 379,6 гривні; 3) інвалідам III групи - 284,7 гривні; 4) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам I групи - 341,64 гривні; інвалідам II групи - 227,76 гривні; інвалідам III групи - 170,82 гривні.

Пунктом 15-1 Порядку № 1210 встановлено, що особи, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам ІI групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як установлено судом, на момент виникнення спірних правовідносин позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

За змістом розрахунку пенсії станом на 10.01.2024 позивачу призначено підвищення як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 837,20 грн.

Враховуючи те, що позивач має право як на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону № 796-ХІІ, так і на підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", водночас отримує підвищення до пенсії інвалідам війни 2 групи згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав на одночасне отримання позивачем додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеної до 1 категорії, відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суд, викладеною у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 363/4916/16-а, від 10 квітня 2019 року у справі № 363/4821/16-а, від 24 квітня 2019 року у справі № 363/3974/16-а.

Доводи та аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в позовній заяві, та з урахуванням яких судом першої інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суд - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 у справі № 440/19171/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк