Справа № 280/3593/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3593/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.02.2024 № 05 щодо відмови в призначенні та виплаті позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019, починаючи з 07.02.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується записами в трудовій книжці, а період навчання неправомірно не зарахований пенсійним органом до спеціального стажу позивача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в лютому 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була скерована для розгляду ГУ ПФУ в Харківській області.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.02.2024 № 05 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з недостатністю спеціального страхового стажу.

В названому рішенні зазначено, що страховий стаж заявниці становить 32 роки 10 місяців 29 днів, спеціальний стаж становить 21 рік 09 місяців 03 дні. Необхідний спеціальний стаж становить не менше 26 років 6 місяців.

З розрахунку стажу форми РС-право вбачається, що період навчання позивача у ВНЗ у період з 01.09.1986 по 27.06.1991 зарахований до страхового стажу.

Позивач вважає, що період навчання у ВНЗ має бути зарахований також до її спеціального трудового стажу, що призведе до зміни обрахунку спеціального стажу та буде достатнім для призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Пунктом 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» названого Закону встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Законом № 2148-VІІІ також були внесені зміни до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-XII, який було викладено в наступній редакції: «До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Аналіз наведених норм дає можливість підтвердити правильність висновку суду першої інстанції, що з 04.06.2019 при визначенні права на отримання пенсії за вислугу років необхідно виходити з наявності у позивача спеціального стажу роботи від 25 до 30 років.

Цей висновок також не оспорюється позивачем.

Водночас, спірним є питання чи підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача період навчання у ВНЗ з 01.09.1986 по 27.06.1991.

Позивач стверджує, з посиланням на правові позиції Верховного Суду в правах № 520/15931/16-а, № 595/495/17, що названий період підлягає зарахуванню до пільгового стажу згідно з приписами Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту».

Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанови Верховного Суду в названих справах не є застосовними до спірних правовідносин, адже в цих справах вирішувався спір, пов`язаний з відмовою в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з зарахуванням до пільгового стажу навчання в закладах профтехосвіти, тоді як в даній справі спірним є рішення УПФУ щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Додатково колегія суддів звертає увагу апелянта, що приписи Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» також не поширюються на спірні правовідносини, адже відповідно до 17 названого Закону, заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 17 цього ж Закону визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать:

професійно-технічне училище відповідного профілю;

професійне училище соціальної реабілітації;

вище професійне училище;

професійний ліцей;

професійний ліцей відповідного профілю;

професійно-художнє училище;

художнє професійно-технічне училище;

вище художнє професійно-технічне училище;

училище-агрофірма;

вище училище-агрофірма;

училище-завод;

центр професійної (професійно-технічної) освіти;

центр професійної освіти;

навчально-виробничий центр;

центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів;

навчально-курсовий комбінат;

навчальний центр;

інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивач в 1986 році вступила до Запорізького державного університету, який закінчила в 1991 році за спеціальністю «математика», здобула кваліфікацію «математик викладач», відтак, застосовним в даному випадку є Закон України «Про вищу освіту».

Згідно з п. ст. 62 Закону України «Про вищу освіту», особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на зарахування до страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів навчання на денній формі здобуття освіти у закладах вищої освіти, аспірантурі, інтернатурі, резидентурі, за умови сплати страхових внесків.

Отже, відповідач правомірно зарахував період навчання ОСОБА_1 в Запорізькому державному університеті з 01.09.1986 по 27.06.1991 до загального страхового стажу.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Відтак, за відсутності спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до п. «е» 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за заявою від 07.02.2024.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року в адміністративній справі № 280/3593/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 08 жовтня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 08 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова