Справа № 580/9919/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2024 року справа № 580/9919/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №580/9919/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

08.10.2024 вх.№47282/24 представник позивача адвокат Дзісь А.Р. (ордер серії АВ №1158018) у позовній заяві просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи із восьми мінімальних пенсії за віком;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.07.2021 у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали (ч.13 ст.171 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У додатках до адміністративного позову не надане клопотання про поновлення пропущеного строку з поважних причин, у позовній заяві позивач не зазначив, з якою саме датою пов`язує початок перебігу строку звернення до суду із даним позовом, зважаючи, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення прав.

Шостий апеляційний адміністративний суд № 580/3508/24 ЄДРСР 121938222 зазначив: позовна вимога про стягнення з відповідача недоплаченої частини пенсії через протиправне припинення відповідачем у період з 23.07.2011 по 01.02.2024 виплати позивачці основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком - не підлягає до задоволення, адже постановою Миронівського районного суду Київської області у справі №2а/1017/8425/2011 вирішений спір на підставі чинного на той час законодавства, при цьому, кінцевої дати його виконання не визначено, відтак орган Пенсійного фонду здійснював його виконання до змін у законодавстві, що регулює спірні правовідносини, зокрема, у період з 06.04.2011 до 23.07.2011, у зв`язку із набранням 23.07.2011 чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №580/530/23 ЄДРСР 112094969 зазначив: під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Усупереч вимог п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України позивач не окреслив зміст і характер порушеного права.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (висновки Верховного Суду у справі №500/1912/22 від 29.09.2022).

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Верховний Суд у справі № №300/3435/21 (https://supreme.court.gov.ua/supreme/pro_sud/rishennya_sud_palat/2024_06_25_300_3434_21) 25.06.2024 зазначив: п. 68 - позовна вимога позивача виплачувати пенсію за віком із врахуванням позиції Верховного Суду з виплатою надбавки за понаднормовий стаж не підлягає задоволенню, оскільки заявлена на майбутнє, а судовому захисту підлягає лише порушене право.

Верховний Суд у справі №460/20412/23 висновує: п.50 - змінюючи законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Верховний Суд у справі від 20.02.2020 № Пз/9901/11/19 (№520/1972/19) зазначив: згідно з поясненнями представника позивача, зобов`язуючи відповідача обчислити пенсію позивача з 26 квітня 2019 року, суд не встановлює кінцевої дати перерахунку. У зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України (другий сенат) за конституційними скаргами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) колегія суддів вважає, що після прийняття цього рішення у держави виник обов`язок обчислити пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є інвалідами (за бажанням цих осіб), у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

У справі №240/1996/23 Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого під час вирішення питання щодо включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідних надбавок, доплат, підвищень, які були включені для обрахунку пенсії під час її призначенні, необхідно враховувати наявність останніх у переліку додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, що враховуються при визначенні грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою; доплата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС обраховується стосовно кожної особи окремо пропорційно до часу, протягом якого відповідна особа виконує службові обов`язки в зоні відчуження, не має систематичного характеру і прив`язки до посади; доплата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), які мають постійний характер, та не підлягає зазначенню у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) під час її формування.

Верховний Суд у справі №580/7744/23 ЄДРСР 120186644 зауважує, що у період з 01 березня 2023 року до 20 березня 2024 року положення статті 2 Закону №3668-VI, що поширює свою дію на Закон №796-XII, та припис першого речення частини третьої статті 67 Закону №796-XII, що встановлювали обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, були чинними, а тому підлягали обов`язковому застосуванню відповідачем (п.86). Відповідач, керуючись положеннями вказаних законів і обмежуючи розмір пенсійної виплати позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у період з 01 березня 2023 року по 20 березня 2024 року діяв правомірно (п.87). Враховуючи висновки КСУ, викладені у рішенні №2-р(II)/2024, Суд наголошує, що з 21 березня 2024 року правові підстави обмежувати пенсію позивача максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність) у відповідача відсутні (п.88).

Позивач формує вимогу щодо періоду (проміжок часу, обмежений певними датами, подіями) - за період, починаючи з 01.07.2021 (вказаний позивачем початок), проте не зазначає іншу - завершальну дату проміжку часу.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст.121 КАС України).

Позивач, обираючи спосіб захисту згідно ст.5 КАС України, просить визнати одночасно дії (проте не зазначає від яких дій утриматися згідно п.3 ч.1 ст.5 КАС України; за їх не вчинення йдеться про бездіяльність), проте відповідно до висновку Верховного Суду в ухвалі від 23.01.2019 у справі №9901/35/19 під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права, окресливши всі передбачені законодавством підвищення і доплати.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 123, 160, 161, 169, 241-243, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: окресленням змісту і характеру порушеного права; надання доказів на підтвердження протиправного втручання позивача у яке саме право позивача з якої дати в якому періоді, окресливши всі передбачені законодавством підвищення і доплати; обґрунтованого клопотання про поновлення строків з доказами підтвердження поважності причин пропуску з повідомленням: з якою саме датою пов`язує початок перебігу строку звернення до суду із даним позовом.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА