Справа № 420/9116/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.02.2024 року №86 в частині застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції до ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від №371 о/с від 05.03.2024 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) з 05.03.2024 року

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПІ в Одеській області ДПП з 05.03.2024 року;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП;

- стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з вирахуванням належних до сплати податків і зборів, за період з 05.03.2024 року по день виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проходила службу в Національній поліції України у званні старшого сержанта поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП. Водночас, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №86 від 13.02.2024 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної ст.64 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 5, 6 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1 та 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 року №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. За результатами службового розслідування, яке передувало винесенню вищевказаного наказу №86 від 13.02.2024 року, встановлено, що позивач несумлінно поставилася до виконання своїх службових обов`язків, не виконала покладені на неї обов`язки та не дотрималася правил внутрішнього розпорядку, самовільно самоусунулась від виконання службових обов`язків та не виходила на службу без поважних причин в період із 12.12.2023 року до 22.12.2023 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №371 о/с від 05.03.2024 року «По особовому складу» (а.с. 19) позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 13.02.2024 року №86.

Вважаючи вищевказані накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби протиправними, позивач звернулась до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року по справі №420/9116/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

22.04.2024 року до суду від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив по справі (а.с.62-75), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що на підставі проведеного службового розслідування щодо своєчасного та повного з`ясування можливого порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у невиході на службу без поважних причин в нічні зміни з 12.12.2023 року на 13.12.2023 року, з 13.12.2023 року на 14.12.2023 року, в денні зміни з 16.12.2023 року, з 17.12.2023 року та в нічні зміни з 20.12.2023 року на 21.12.2023 року, з 21.12.2023 року на 22.12.2023 року, було встановлено, що позивач несумлінно поставились до виконання своїх службових обов`язків, не виконала покладені на неї обов`язки та не дотрималась правил внутрішнього розпорядку, тобто самовільно самоусунулась від виконання службових обов`язків. Крім того, позивач не проінформувала свого безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлювали несення нею служби у спірний період та не надала довідки або листки про тимчасову непрацездатність за вищевказаний період. Враховуючи вищезазначене, дисциплінарна комісія вбачала факт грубого порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у її невиході на службу без поважних причин в період з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року, а тому комісія вважала за необхідне застосувати до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення звільнення зі служби, що у даному випадку є виправданим та необхідним заходом реагування на виявлений дисциплінарний проступок.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року було вирішено подальший розгляд справи №420/9116/24 проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання по справі.

08.07.2024 року та 30.07.2024 року були проведені підготовчі судові засідання по справі. Представник позивача адвокат Смирнов А.В., який згідно наданого до суду ордеру ВН №1341986 немає обмежень у здійсненні представницьких повноважень, до підготовчих судових засідань не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника (а.с. 12, 155-156). В підготовчому судовому засіданні 08.07.2024 року було визначено вірний суб`єктний склад сторони відповідача. Інтереси Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судових засіданнях представляв їх представник ОСОБА_2 , який надавав пояснення щодо фактичних обставин справи та по суті спірних правовідносин, а також висловлював власну правову позицію по заявленим позивачем позовним вимогам.

30.07.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

25.09.2024 року сторона позивача до суду повторно не з`явилась. Представник відповідачів Димон Д.В. приймав участь у судовому засіданні, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.

Після закінчення перерви у судовому засіданні 25.09.2024 року, яка була пов`язана з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі, за наявності клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також за наявності поданої раніше заяви сторони позивача про розгляд справи без її участі, судом було вирішено подальший розгляд справи по суті продовжити в порядку письмового провадження з підстав, визначених ч. 9 ст. 205 КАС України.

Суд у справі встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України у званні старшого сержанта поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Одеській області ДПП), що відповідачем за час розгляду справи спростовано не було.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (ВМАЗ) УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капрала поліції В?ячеслава Вербицького, рапорт командира роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_3 , акти про відсутність на службі, в яких було зазначено, що позивач не заступала для несення служби у нічні зміни з 12.12.2023 року по 13.12.2023 року, з 13.12.2023 року по 14.12.2023 року, в денні зміни 16.12.2023 року та 17.12.2023 року, та знову в нічні зміни з 20.12.2023 року по 21.12.2023 року, з 21.12.2023 року по 22.12.2023 року, внаслідок чого відносно позивача у присутності свідків були складені акти про відсутність на службі від 12.12.2023 року, 14.12.2023 року, 16.12.2023 року, 17.12.2023 року, 21.12.2023 року та 22.12.2023 року (а.с. 92-95).

Командиром роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_4 було подано рапорт від 21.12.2023 року на ім`я начальника УПП в Одеській області щодо необхідності призначення службового розслідування за фактом невиходу позивача на службу у вищезазначені нічні та денні зміни (а.с. 93).

ТВО заступника начальника управління-начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_5 28.12.2023 року складено доповідну записку на ім`я начальника УПП в Одеській області щодо необхідності призначення службового розслідування (а.с. 87).

Враховуючи вищезазначене, наказом Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 28.12.2023 року №1121 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиході на службу без поважних причин в нічні та денні зміни (а.с. 86).

26.01.2024 року начальником УПП в Одеській області ДПП майором поліції ОСОБА_6 було затверджено висновок проведеного службового розслідування (а.с. 137-144), в яким було встановлено наступне:

До ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП капрала поліції В?ячеслава Вербицького відповідно до якого встановлено, що позивач не заступала для несення служби в нічну зміну з 12.12.2023 року на 13.13.2023 року відповідно до затвердженого графіку сил та засобів батальону №1 полку УПП.

Також зазначено про надходження рапорту капітана поліції ОСОБА_7 відповідно до якого позивач не заступала для несення служби в нічну зміну з 13.12.2023 року на 14.12.2023 року, в денну зміну 16.12.2023 року та в денну зміну 17.12.2023 року.

До ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП також надійшли акти про відсутність на службі в нічні зміни з 20.12.2023 року по 21.12.2023 року, та з 21.12.2023 року по 22.12.2023 року.

Також в у висновку службового розслідування зазначено, що 24.12.2023 року відповідно до дислокації сил та засобів у складі роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП позивач вийшла на зміну та надіслала у додатку «Telegram» командиру роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП Дмитру Кравчуку 3 довідки від 12.12.2023 року, 18.12.2023 року та 21.12.2023 року про її звернення до лікаря ОСОБА_8 . В подальшому довідок та листків непрацездатності, які б підтверджували відсутність позивача на службі на вищезазначених змінах, вона не надавала;

- були відібрані пояснення у лікаря загальної практики сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради Дмитра Львова, який зазначив, що до нього дійсно 12.12.2023 року, 16.12.2023 року, 18.12.2023 року та 21.12.2023 року зверталась його пацієнтка ОСОБА_1 , зі скаргами на артеріальний тиск, якій було призначено дообстеження з 12.12.2023 року по 13.12.2023 року, водночас пацієнтка виявила бажання звернутися до власного лікаря-кардіолога. За вказані дати ОСОБА_1 лікарняні не видавались;

- 28.12.2023 року було надіслано запит до державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» щодо отримання інформації про видані листки непрацездатності ОСОБА_1 з 11.12.2023 року по 22.12.2023 року. Пізніше, 09.01.2024 року надійшла відповідь від державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», згідно якої вбачається, що позивач у вказаний період за медичної допомогою не зверталась;

- 28.12.2023 року було надіслано запит до т.в.о. начальника управління головного бухгалтера управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 про отримання інформації з веб-порталу надання електронних послуг електронного реєстру листків непрацездатності стосовно наявних листків непрацездатності ОСОБА_1 з 11.12.2023 року по 22.12.2023 року. Пізніше, 12.01.2023 року надійшла відповідь, в якій зазначено, що позивач у вищевказаний період на лікарняному не перебувала;

- 28.12.2023 року було надіслано запит до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради щодо отримання інформації про видані листки непрацездатності ОСОБА_1 з 11.12.2023 року по 22.12.2023 року. 09.01.2024 року надійшла відповідь, з якої вбачається, що позивач в грудні 2023 року зверталась до лікаря загальної практики сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради Дмитра Львова з приводу серцево-судинного захворювання, та на її прохання була видана довідка про звернення із зазначенням рекомендацій, лікарняний лист не видавався;

- встановлено, що в розрахунках сил та засобів (1-4 рота) батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року у денні та нічні зміни позивач відмічена як відсутня без поважних причин (а.с.96-101);

- було досліджено витяг з послужного списку особової справи позивача, відповідно до якого встановлено, що позивач раніше притягувалась до дисциплінарної відповідальності, зокрема, наказом ДПП від 11.05.2019 року №365 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани; наказом УПП в Одеській області ДПП від 08.04.2020 року №53 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження; наказом УПП в Одеській області ДПП від 01.07.2021 року №356 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження; наказом УПП в Одеській області ДПП від 26.04.2022 року №196 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани; наказом УПП в Одеській області ДПП від 16.11.2022 року №656 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження; наказом УПІ в Одеській області ДПП від 22.03.2023 року №298 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Враховуючи вищезазначені обставини, у висновку проведеного службового дисциплінарною комісією було зазначено, що ОСОБА_1 несумлінно поставилася до виконання своїх службових обов`язків, не виконала покладені на неї обов`язки та не дотрималася правил внутрішнього розпорядку, тобто самовільно самоусунулась від виконання службових обов`язків. ОСОБА_1 не проінформувала свого безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють її подальше несення служби, не надала довідки чи листки про тимчасову непрацездатність, які підтверджують її непрацездатність, для обліку до відділу кадрового забезпечення УПП в Одеській області ДПП та старшому інспектору державного нагляду за охороною праці УПП в Одеській області ДПП. Крім того, ОСОБА_1 не надала в рамках проведення службового розслідування довідки чи листки про тимчасову непрацездатність, які б підтверджували поважність причин її відсутності на службі за досліджуваний період. Надані останньою довідки за підписом лікуючого лікаря підтверджують лише факт звернення ОСОБА_1 до лікаря для отримання консультації та не встановлюють факту тимчасової непрацездатності. Враховуючи викладене, дисциплінарна комісія дійшла висновку про грубе порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиході останньої на службу без поважних причин в період з 12.12.2023 року до 22.12.2023 року.

Пунктом 1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.02.2023 року №86 «Про застосування до працівника УПП в Одеській області ДПП дисциплінарного стягнення» було вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 5, 6 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1 та 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 року №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, застосувати до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 144-145).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2024 року №371 о/с «По особовому складу», згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП з 05.03.2024 року. Підставою видання наказу зазначено наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.02.2023 року №86.

Позивач в адміністративному позові зазначила, що її звільнення відбулося без врахування поважності причин її невиходу на службу, а тому в її діях відсутній дисциплінарний проступок, за який її притягнуто до відповідальності. За твердженням позивача накази про звільнення від 13.02.2023 року №86 та від 05.03.2024 року №371 о/с підлягають скасуванню, що стане наслідком поновлення на посаді, з огляду на що вона звернулась до суду в адміністративній справі №420/9116/24 з адміністративним позовом.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних позивачем наказів суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші надані до суду письмові докази, оцінивши правові позиції сторін та пояснення представника відповідачів у судових засіданнях за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

За ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону №580-VIII).

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, але не виключно:

неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно ч.3 ст. 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

За ч.1 статті 60 Закону №580-VIII визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ч.ч.1-2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі Статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За ст.13 Статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно ч.ч.1-2 ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

За ч.4 ст.14 Статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно ч.6 ст.14 Статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

За ч.1 ст.15 Статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Відповідно до ч.3 ст.19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.ч.7-8 ст.19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.10 ст.14 Статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 було затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

За п.1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно п.1 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За п.13 розділу V Порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.

За п.2 розділу VІ Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення (п.7 розділу VІ Порядку).

За п.1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п.п.3-4 розділу VІІ Порядку виконання таких дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції, шляхом видання наказів по особовому складу покладається на підрозділи кадрового забезпечення (служби персоналу) територіальних органів поліції, установ та закладів поліції, а також ЗВО.

Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Аналізуючи вищевказане, якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією буде встановлено наявність у діях поліцейського дисциплінарного проступку, то, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, на такого поліцейського має бути накладено дисциплінарне стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби.

У постанові від 13.10.2020 року по справі №712/9213/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу).

Верховний Суд у постанові від 23.06.2023 року по справі №420/8984/20 зазначив, що у справі, що розглядається, суди повинні встановити чи мало місце відсутність позивача на службі, що зумовить певні правові наслідки, а у разі наявності - чи підтверджується відсутність позивача на службі поважними причинами, зокрема, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до ч.5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як було встановлено судом під час розгляду справи, проведеним дисциплінарною комісією УПП в Одеській області ДПП службовим розслідуванням за фактом порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , встановлено невихід ОСОБА_1 на службу без поважних причин в період з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року, що є несумлінним ставленням до виконання своїх службових обов`язків, не виконанням покладених на неї обов`язків та не дотриманням правил внутрішнього розпорядку, тобто самовільним самоусуненням від виконання службових обов`язків.

Всупереч вищезазначеному позивач у позові зазначає, що вона не порушила своїх службових обов`язків, оскільки не змогла вийти на службу у період з 12.12.2023 року до 22.12.2023 року за поважних причин - за станом свого здоров`я, про що своєчасно сповістила своє командування в телефонному режимі. Крім того позивач зазначила, що згідно довідок лікаря амбулаторії №3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради від 12.12.2023 року, 18.12.2023 року та від 21.12.2023 року, які були своєчасно направлені її командуванню, позивач перебувала на амбулаторному лікуванні у період з 12.12.2023 року по 13.12.2023 року, з 16.12.2023 року по 17.12.2023 року, а також з 20.12.2023 року по 21.12.2023 року.

Щодо сповіщення свого безпосереднього командування про відсутність можливості виходу на службу, суд зазначає наступне.

Згідно п.6 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч.2 ст.5 Статуту за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно наданого представником відповідачів до суду Доручення Управління патрульної поліції в Одеській області від 25.01.2023 року №ВН1737/41/13/02/01-23 (а.с. 183) «Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу» зобов`язано працівників управління обов`язково інформувати рапортом свого безпосереднього керівника про тимчасову непрацездатність у день звернення до закладу охорони здоров`я.

Разом з тим суд зазначає, що матеріали службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у її невиході на службу без поважних причин в період з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року, не містять доказів того, що позивач сповістила своє командування про те, що вона не мала змоги вийти на службу у нічні та денні зміни у спірний період. Навпаки, матеріали службового розслідування, досліджені судом, свідчать про те, що керівництво позивача не було обізнано щодо місцезнаходження позивача та вважало її такою, що відсутня без поважних причин.

Крім того, за час розгляду даної справи стороною позивача також не було надано доказів до суду, що вона своєчасно повідомляла безпосереднє керівництво про причини її відсутності на службі.

Щодо посилань на довідки сімейного лікаря від 12.12.2023 року, 18.12.2023 року та від 21.12.2023 року як на підставу підтвердження тимчасової непрацездатності, суд зазначає наступне.

Згідно п.2 Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.06.2021 року №1066 (далі Порядок №1066), формування медичних висновків в Реєстрі здійснюють лікуючі лікарі суб`єктів господарювання.

Право формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність відповідної категорії в Реєстрі мають лікуючі лікаря, які перебувають на лікарських посадах згідно з переліком, наведеним у додатку 1, та які мають лікарські спеціальності згідно з переліком, наведеним у додатку 2.

Тимчасова непрацездатність особи відповідно до медичного висновку (далі - тимчасова непрацездатність) - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або інших причин (вагітність та пологи, карантин тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування, реабілітації, інших заходів медичного характеру, та триває до відновлення працездатності або до закінчення причин, які унеможливлюють виконання роботи. Тимчасова непрацездатність обраховується в календарних днях (п.3 Порядку №1066).

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 року №455 було затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі Інструкція №455), за п.1.1. якої тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п.1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 (п.1.2 Інструкції №455).

За п.1.6 Інструкції №455 видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності.

Згідно п.2.1 Інструкції №455 у разі захворювання чи травми на весь період тимчасової непрацездатності до відновлення працездатності або до встановлення групи інвалідності медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) видається листок непрацездатності, що обраховується в календарних днях.

Окремо форма довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.03.2016 року №201.

Згідно вищевказаної форми, у довідці має міститься графа «звільнення від служби» із зазначенням дати звільнення (та до якого числа включно).

Тобто, аналізуючи вищезазначене, поважність причин нез`явлення поліцейського для несення ним служби має бути документально підтверджена, зокрема, фактом видання документу, що засвідчує тимчасову непрацездатність поліцейського листка непрацездатності.

Разом з тим, за час розгляду справи в суді, а також за час проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у її невиході на службу без поважних причин з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року, не встановлено факту видачі позивачу листка непрацездатності на період з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року.

Суд відхиляє твердження позивача, що довідки сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради від 12.12.2023 року, 18.12.2023 року та від 21.12.2023 року є документальним підтвердженням поважності причин відсутності її на службі у спірний період, оскільки такі довідки не є листками непрацездатності в розумінні Інструкції №455, Порядку №1066, а також форми довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.03.2016 року №201, а отже не можуть бути належними доказами тимчасової непрацездатності позивача у спірні періоди невиходу на службу (з 12.12.2023 року по 22.12.2023 року). Лише сам факт звернення до сімейного лікаря та отримання від нього довідок із рекомендаціями та направленнями щодо подальшого лікування не можуть вважатися належним та достатнім доказом тимчасової непрацездатності особи.

Суд також відхиляє посилання представника позивача в адміністративному позові про застосування надто суворого заходу дисциплінарного стягнення до позивача з урахуванням встановлених дисциплінарною комісією обставин, оскілки (як було встановлено судом під час розгляду справи) дисциплінарною комісією та уповноваженими на видання оскаржуваних наказів посадовими особами було враховані обставини того, що позивач раніше неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд враховує твердження представника Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про те, що Наказом Національної поліції України №507 від 19.07.2022 року «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» в період дії військового стану зобов`язано відповідних керівників НПУ застосовувати за результатами службових розслідувань за фактами, зокрема, безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) найсуворішій вид дисциплінарної відповідальності звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналізуючи вищевикладені обставини суд доходить висновку, що відповідачами протягом часу розгляду справи було доведено обґрунтованість та правомірність оскаржуваних позивачем наказів Департаменту патрульної поліції №86 від 13.02.2024 року та №371 о/с від 05.03.2024 року, які прийняті на підставі проведення відповідачем повного та всебічного службового розслідування та встановлення факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання їх протиправними та скасування задоволенню не підлягають.

З цього приводу суд не вбачає підстав для задоволення похідних вимог зобов`язального характеру щодо поновлення позивача на службі та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 241-246, 251, 255, 192, 194, 209-211, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.