Справа № 620/4669/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/4669/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування пунктів 5, 8, 9 наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» в частині оголошення механіку-водію 2 відділення забезпечення навчального процесу 1 взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана»;

- визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» в частині притягнення механіка-водія 2 відділення забезпечення навчального процесу 1 взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у сумі 179493,97 грн.;

- визнати протиправним та скасувати пункт 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» в частині стягнення з солдата ОСОБА_1 179493,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що обставини та висновки, викладені в акті службового розслідування не відповідають дійсності, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що саме протиправні дії позивача призвели до пошкодження двигуна БМП-2 заводський номер № ЕО04ЖТ5814 військової частини НОМЕР_1 , не зазначено наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою саме позивача і завданою прямою дійсною шкодою державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 179493,97 грн. Зазначає, що БМП-2 заводський номер № ЕО04ЖТ5814 є трофейним автомобілем, виготовленим не в Україні, тому вартість пошкодженого майна повинна бути підтверджена належними доказами. Стверджує, що ні наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 ні акт службового розслідування від 12.02.2023 № 675 не містить інформації про дійсну вартість пошкодженого майна.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки службовим розслідуванням було встановлено всі необхідні елементи для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, оскільки в діях позивача виявлено низький рівень знань по обслуговуванню експлуатації та ремонту військової техніки, а також неналежне виконання ним службових обов`язків.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги та додатково звернув увагу суду на обставини, викладені в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2023 № 2007 «Про призначення службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» було призначено службове розслідування для встановлення причин та обставин виходу з ладу техніки (а.с. 64).

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2023 № 22248, від 04.01.2024 № 29 «Про продовження службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» службове розслідування продовжувалося до 03.01.2024 та до 14.01.2024 (а.с. 65, 67).

За результатами службового розслідування було складено акт № 675 від 12.02.2024 (а.с. 102-119), пунктом 4.3. якого встановлено низький рівень знань солдата ОСОБА_1 по обслуговуванню експлуатації та ремонту військової техніки, а також неналежне виконання ним військових обов`язків, що призвело до виходу з ладу БМП-2, заводський номер № НОМЕР_2 .

У пункту 4.4. вказаного акту, зокрема, зазначено, що бездіяльність посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у недостатньому контролі, або повній його відсутності, недотримання правил експлуатації військової техніки та бездіяльності щодо закріплення належним чином БМП-2, заводський номер № НОМЕР_2 на період відрядження за іншим військовослужбовцем, що призвело до нанесення матеріальних збитків держави.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» за порушення вимог статей 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на механіка-водія 2 відділення забезпечення навчального процесу 1 взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «догана» (пункту 5); за шкоду нанесену державі притягнуто до повної матеріальної відповідальності механіка-водія 2 відділення забезпечення навчального процесу 1 взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 на суму 179493,97 грн. (пункт 8); стягнення з солдата ОСОБА_1 179493,96 грн. (пункт 9) (а.с. 59-64).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-IX).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 160-IX пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Частиною першою та другою статті 3 Закону № 160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірни рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Статтею 8 Закону № 160-IX визначено, що посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

З урахуванням того, що законодавством чітко визначено необхідність встановлення вини в діях саме того військовослужбовця, який притягується до повної матеріальної відповідальності, та оскільки йдеться про застосування юридичної відповідальності до позивача, тому суд вважає, що відповідачем мав би бути доведений склад правопорушення, вчиненого позивачем, та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою.

Таким чином, для притягнення військовослужбовця до повної матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності, та з якою метою завдано шкоду або збитки. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку військовослужбовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Службовим розслідуванням встановлено потрапляння води в циліндри двигуна БМП-2, заводський номер № НОМЕР_2 та, відсутність достатнього рівня циркуляції води в системі охолодження, розмороження котла підігрівача системи підігріву машини з витіканням охолоджуючої рідини.

Також, як слідує з акту службового розслідування № 675 від 12.02.2024, позивач в період з 09.10.2023 по 09.11.2023 був відряджений на навчання в 169 навчальний центр «Десна» імені князя ОСОБА_2 .

На період відсутності позивача до управління БМП-2, заводський номер № ЕО04ЖТ5814 стройовий № 504, був допущений солдат ОСОБА_3 , який проводив сезонне обслуговування та отримував тосол від командира роти забезпечення навчального процесу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 .

Таким чином, матеріали розслідування не містять належних та допустимих доказів про те, що саме з вини позивача державі було завдано збитки у зв`язку з неналежним виконанням ним службових обов`язків щодо недотримання правил експлуатації військової техніки та бездіяльності щодо закріплення належним чином БМП-2, заводський номер № НОМЕР_2 на період відрядження за іншим військовослужбовцем, що призвело до нанесення матеріальних збитків держави.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що обслуговування БМП-2, заводський номер № ЕО04ЖТ5814 стройовий № 504, здійснював ОСОБА_3 і позивачем після повернення з відрядження були виявлені проблеми в роботі машини, про що повідомлено молодшого лейтенанта ОСОБА_5 .

За таких обставин, відповідачем не доведено заподіяння саме позивачем шкоди через його протиправну поведінку внаслідок неналежного виконання своїх функціональних обов`язків, не встановлено вину позивача та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і настанням шкоди.

В силу вимог частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок № 608) встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно пункту 13 Порядку № 608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування (пункт 13 Порядку № 608).

За встановленими обставинами, службове розслідування було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 04.12.2023 № 2007.

Строк проведення службового розслідування неодноразово продовжувався.

Акт службового розслідування № 675 датований 12.02.2024, тобто саме ця дата є днем закінчення службового розслідування в силу пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608, та датою надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд.

Тобто, службове розслідування, призначене відносно позивача 04.12.2023 та закінчено 12.02.2024, проведено з порушенням визначеного двомісячного строку.

Крім того, Дисциплінарний статут та Порядок № 608 не наділяють відповідача повноваженнями стосовно призупинення службового розслідування до отримання результату дефектування.

Суд зазначає, що важливість дотримання і неухильного виконання етапів процедури, зокрема, строків проведення службового розслідування та прийняття за наслідками відповідного наказу, безпосередньо пов`язана із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується.

Недотримання строків притягнення до дисциплінарної відповідальності суб`єктом владних повноважень порушує принципи правової визначеності, викликає у особи сумніви щодо прозорості та відкритості проведення перевірки, прийняття за її наслідками безстороннього, законного рішення.

В питаннях, пов`язаних із застосуванням строків давності, Європейський суд з прав людини висловив свою позицію, зокрема, в справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11 остаточне рішення від 27.05.2013, §137), вказавши, що «…строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від суддів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. ... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень».

Стосовно інших посилань учасників справи, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що пункти 5, 8, 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» в частині, що стосується ОСОБА_1 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування пунктів 5, 8, 9 наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункти 5, 8, 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 66 «Про результати службового розслідування за фактом виходу з ладу БМП-2 стройовий № 504» в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.10.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ