Справа № 240/6406/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/6406/23

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо прийняття рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2-ї групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем безпідставно відмовлено йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності, з підстав зміни групи інвалідності у понад дворічний термін. Прийняте відповідачем рішення, в частині відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

31.05.2023 відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. В обґрунтування відзиву вказав, що оскільки позивачу встановлено ІІ групу інвалідності в 2021 році період понад 2 роки від первинного встановлення ІІІ групи інвалідності в 2015 році, унеможливлює затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги. Зазначає, що вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.12.2020 у справі №696/575/17.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, був звільнений з органів внутрішніх справ через хворобу з 29.09.2015.

Під час служби в органах внутрішніх справ позивач набув захворювання, які, відповідно до Свідоцтва про хворобу №481/102 військово-лікарської комісії державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області", пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.10-11).

У подальшому, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивачу згідно довідки МСЕК від 09.11.2015 №218505 було встановлено ІІІ групу інвалідності, а також зазначено, що захворювання пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).

У подальшому при повторному огляді згідно довідки МСЕК від 30.04.2021 №424176 позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, а також зазначено, що захворювання пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.13).

З питань вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ним ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ позивач у вересні 2021 року звернувся з відповідною заявою та надав копії необхідних документів, які передбачені п.7 Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

07.10.2021 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» надіслано на адресу позивача відповідь, в якій зазначено, що відповідно до п.4 Порядку №850 передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Також вказано, що право на доплату грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, мають лише ті працівники міліції, яким встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності згідно рішення МСЕК під час повторного огляду, проведеного протягом двох років від дати первинного огляду. У направленні матеріалів до Міністерства внутрішніх справ України відмовлено.

Не погодившись з такими діями, позивач оскаржив дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 у справі №240/39185/21 позов ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" задоволено. Визнано протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні документів до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком, затвердженим постановою КМ України від 21.10.2015 №850. Зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" підготувати та направити пакет документів, які передбачені Порядком, затвердженим постановою КМ України від 21.10.2015 №850, до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

На виконання вказаного рішення суду Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» підготовлено Висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та направлено пакет матеріалів до Відповідача - Міністерства внутрішніх справ України (а.с.14).

Листом від 25.01.2023 №177-33/26/2023 позивачу надано відповідь ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області» в якій зазначено, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України розглянуті матеріали щодо призначення позивачу ОГД та відмовлено у прийнятті рішення про призначення та виплату ОГД, у зв`язку із тим, що встановлення другої групи інвалідності відбулося у понад двохрічний термін (а.с.15-16).

Вважаючи, що така відмова відповідача є протиправною та такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

07.11.2015 набрав чинності Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).

До набрання чинності вказаним Законом порядком виплата одноразової грошової допомоги працівникам МВС була врегульовано нормами статті 23 Закону №565-XII та Порядком №850.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначає Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

Згідно з п.1 Порядку №850 цей Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Підпункт 2 пункту 2 Порядку №850 визначив, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Згідно з п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Пункт 9 Порядку №850 встановлює, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку №850 дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок з проведення окремих процедурних дій щодо оформлення відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 4 Порядку №850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно із рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що Конституційний Суд України у рішенні від 22.10.2020 №12-р/2020 зазначив, що одноразова грошова допомога, передбачена Законом №580-VIII є юридичним засобом соціального захисту працівників поліції, що надається державою у зв`язку із втратою ними працездатності, проте приписи частини 1 статті 46 Конституції України не гарантують виплати одноразової грошової допомоги, тому Верховна Рада України може визначати порядок та умови її призначення, передбачивши порядок реалізації такого права в законі.

За змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Суд зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в ОВС.

При цьому, суд звертає увагу на те, що процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових відносин, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Такий механізм визначений лише Порядком №850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

Оскільки положення Закону №565-XII втратили чинність, а за колишніми працівниками міліції збереглося лише право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, зокрема у зв`язку зі встановленням інвалідності за певних обставин, яке може бути реалізовано через механізм, визначений Порядком №850, то до відносин, які виникли у цій справі слід застосувати строк, обмежений положеннями пункту 4 вказаного Порядку двома роками.

Як встановлено з матеріалів справи за результатами огляду МСЕК 23.10.2015 відповідно до довідки Серії 12 ААА №218505 ОСОБА_1 було встановлено III групу інвалідності, захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).

За результатами повторного обстеження МСЕК, яке проводилось 30.04.2021 відповідно до довідки Серії 12 ААВ №424176 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності з 21.04.2021, захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.13).

Оскільки, МСЕК позивачу встановлено II групу інвалідності у 2021 році період понад 2 роки від первинного встановлення МСЕК ІІІ групи інвалідності у 2015 році, підстави для затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.01.2024 у справі №240/4317/23.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідач довів правомірність своїх дій, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул.Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

09.10.24