Справа № 580/7119/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року справа № 580/7119/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач 1), Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач 1), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 13.06.2024 року № 452 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині, що стосується ОСОБА_1 , щодо застосування до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача - ОСОБА_1 судові витрати, а саме - 968,96 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді від 02.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що оскаржений наказ відповідач прийняв без дотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту, оскільки порушив порядок проведення службового розслідування, останнім днем для про ведення якого є 31.05.2024.

Представник позивача наголосив, що позивач не є відповідальною особою за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; належне ведення відповідної документації, а тому не може нести відповідальності за технічні обставини копіювання інформації з відеореєстратора на носій інформації, що в подальшому разом із матеріалами спрямовано до суду.

Представник позивача вважає, що позивача безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за оформлення протоколу у справі про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки долучена до матеріалів службового розслідування копія протоколу таким вимогам Кодексу відповідає.

На думку представника позивача, відповідач не зазначив підстав, які призвели до застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, оскільки позивач не ознайомлений з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення - зауваження, оголошеного наказом ГУНП № 1020 від 31.05.2024, та не знав про його існування.

З урахуванням наведеного позивач вважає, що оскаржений наказ підлягає скасуванню.

Відповідачі подали до суду відзиви на позов, в яких просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, аргументуючи свою позицію тим, що наказ прийнято правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

В ході службового розслідування встановлено допущені порушення поліцейськими під час складання ними адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, які мають ознаки дисциплінарного проступку. Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №185768 від 15.01.2024, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , відносно гр. ОСОБА_2 який, 15.01.2024 о 23:50 год. в с. Хлистунівка, Черкаського району по вул. Центральній, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

18.04.2024 Городищенським районним судом Черкаської області провадження у справі (№ 699/240/24) про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підставою для закриття справи стало те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема із перегляду відеозапису, не міститься відомостей про те, що саме гр. ОСОБА_2 , як водієм, вчинені дії з приведення транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей, тобто двох обов`язкових обставин, які є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане підтверджується відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення на якому зафіксовано факт перебування осіб чоловічої статі за межами салону автомобіля без відображення їх обличь для впізнання. У протоколі відсутня повна адреса місця події. При цьому і не видно на відеозаписі, щоб поліцейським було дотримано вимоги Інструкції №1026 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року за № 452/735, а саме не роз`яснено порядку проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки гр. ОСОБА_2 повідомив поліцейському, що перший раз у подібній ситуації і не знає правильності своїх дій. Відеозапис технічно не відображає обставин на місці події, має уривки звуку, відсутня послідовність дій, для висновку про його безперебійність. Суд при дослідженні відеозапису, звернув увагу та надав оцінку тому, що протокол про адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_2 не підписував, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювалися. У фабулі правопорушення відсутня інформація про транспортний засіб яким керував ОСОБА_2 . З дотриманням встановленого КУпАП процесуального порядку, належним чином не задокументовано обставини справи та не підтверджено їх належними і допустимими доказами для доведення факту порушення ПДР України за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідачі вважають, що під час оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 , порушено вимоги п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, ст. 256 КУпАП, п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

Щодо строків проведення розслідування ГУНП в Черкаській області звернуло увагу, що наказом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області № 403 від 30.05.2024 «Про продовження строку проведення службового розслідування розпочатого наказом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області № 365 від 16.05.2024» продовжено строк проведення службового розслідування до 15 календарних днів. Таким чином, закінчення строку розслідування припадає на 14.06.2024 , тоді як 13.06.2024, тобто в межах визначеного строку, робота комісії завершена та за результатами проведеного службового розслідування складено висновок, затверджений т.в.о. начальника Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідачі звернули увагу, що пунктом 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

У своєму поясненні від 31.05.2024, позивач зазначив, що допустив розрядження батареї відеореєстратора, у зв`язку з чим відеофіксація розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 проведена не в повному обсязі.

Наведені обставини на думку відповідачів підтверджують вчинене позивачем порушення службової дисципліни, тому до нього правомірно застосовано дисциплінарне стягнення.

З урахуванням зазначеного відповідачі вважають, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 17.01.2014 проходить службу в органах внутрішніх справ, а подальшому в Національній поліції України та з 01.11.2022 займає посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (СРПП ВП № 1) Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі ЧРУП ГУНП в Черкаській області).

29.02.2024 до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшла службова телеграма Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 28.02.2024 вих. № 521/01/20/13-2024. Пунктом 15 вказаної телеграми вказано територіальним підрозділам ГУНП в Черкаській області, в тому числі ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про необхідність проведення службових розслідувань за фактами закриття судами справ про адміністративні правопорушення на підставі ч. 1 та 7 ст. 247 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу наради керівництва ГУНП в Черкаській області №46 від 14.05.2024, при розгляді II питання (про стан діяльності груп реагування патрульної поліції ГУНП під час проведення превентивних заходів щодо виявлення та припинення правопорушень та здійснення адміністративно-штрафної діяльності) пунктом 6 зобов`язано начальників територіальних підрозділів ГУНП в Черкаській області, в тому числі ЧРУП ГУНП в Черкаській області, до 31.05.2024 організувати проведення службових розслідувань за фактами закриття судами протягом 4 місяців 2024 року адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Наказом ЧРУП ГУНП в Черкаській області № 365 від 16.05.2024 «Про призначення службового розслідування та формування дисциплінарної комісії» (зі змінами, внесеними наказом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 13.06.2024 № 453) за службовою телеграмою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 28.02.2024 вих. № 521/01/20/13-2024, та за протоколом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 14.05.2024 № 46, сформовано дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування за фактами можливого порушення законодавства окремими працівниками СРПП під час складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, які закрито судами підставі ч. 1 та 7 ст. 247 КУпАП. Наказом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області № 403 від 30.05.2024 «Про продовження строку проведення службового розслідування розпочатого наказом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області № 365 від 16.05.2024» продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів.

Службовим розслідуванням встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, частково знайшли своє об`єктивне підтвердження, та в діях працівників СРПП окремих підпорядкованих структурних підрозділів ГУНП в Черкаській області під час складання ними адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП встановлені порушення законодавства, які мають ознаки дисциплінарного проступку.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №185768 від 15.01.2024, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , відносно гр. ОСОБА_2 який, 15.01.2024 о 23:50 год. в с. Хлистунівка, Черкаського району, по вул. Центральній, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

18.04.2024 Городищенським районним судом Черкаської області провадження у справі (№ 699/240/24) про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підставою для закриття справи стало те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема із перегляду відеозапису, не міститься відомостей про те, що саме гр. ОСОБА_2 , як водієм, вчинені дії з приведення транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей, тобто двох обов`язкових обставин, які є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане підтверджується відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення на якому зафіксовано факт перебування осіб чоловічої статі за межами салону автомобіля без відображення їх обличь для впізнання. У протоколі відсутня повна адреса місця події. При цьому і не видно на відеозаписі, щоб поліцейським дотримано вимоги Інструкції № 1026 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року за № 452/735, а саме не роз`яснено порядку проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки гр. ОСОБА_2 повідомив поліцейському, що перший раз у подібній ситуації і не знає правильності своїх дій. Відеозапис технічно не відображає обставин на місці події, має уривки звуку, відсутня послідовність дій, для висновку про його безперебійність.

Крім цього, з досліджених у судовому засіданні письмових доказів, перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що при вирішенні питання про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення складено з неповним дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Суд при дослідженні відеозапису, звернув увагу та надав оцінку тому, що протокол про адміністративні правопорушення гр. ОСОБА_2 не підписував, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювалися. У фабулі правопорушення відсутня інформація про транспортний засіб яким керував ОСОБА_2 . З дотриманням встановленого КУпАП процесуального порядку, належним чином не задокументовано обставини справи та не підтверджено їх належними і допустимими доказами для доведення факту порушення ПДР України за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом, опитаний поліцейський СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що ним дійсно складались вищевказані адміністративні матеріали. Всі необхідні докази поліцейським згідно нормативним вимогам зібрано та надано суду для розгляду та прийняття рішення.

Також, поліцейський ОСОБА_1 повідомив, що під час складання адміністративних матеріалів та фіксації нагрудною бодікамерою в останньої замінено батарею, тому відеозапис доданий до матеріалів справи має уривки.

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 13.06.2024 т.в.о. начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, пунктом 5 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 256 КУпАП, вимоги п. 5 розділу ІІ Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року, та відповідно до ч. 3 ст. 13 та абзацу 5 п. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 13 червня 2024 року № 452 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 256 КУпАП, вимоги п. 5 розділу ІІ Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року, та відповідно до ч. 3 ст. 13 та абзацу 5 п. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оголошено догану.

Позивач не погоджуючись з правомірністю притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільненням зі служби в поліції звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного позивачем наказу про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону України Про Національну поліцію визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4)безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1 та 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1)надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; 4)подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписами ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З викладеного слідує, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського.

Зазначені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2, 4, 5 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону У країни «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Пунктом 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 регламентовано, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

При цьому пунктом 6 розділу II цієї Інструкції зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, під час виконання своїх посадових обов`язків відповідальність за належний заряд та працездатність відеореєстратора несе поліцейський.

Зі змісту наданих позивачем пояснень вбачається, що причиною неналежної роботи відеореєстратора є саме батарея, яку контролювати під час виконання посадових обов`язків зобов`язаний позивач, тому твердження представника позивача про необхідність контролю відеореєстратора іншою особою під час видачі поліцейському, судом відхиляються. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не приєднано доказів того, що позивач висловлював зауваження до технічного стану під час отримання в управлінні поліції вказаного відеореєєстратора. Також не додано доказів наявності несправностей, які могли бути виявлені після відеофіксації вищенаведеного порушення.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 5 розділу ІІ спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 18 квітня 2024 року у справі №699/240/24, яке набрало законної сили 29 квітня 2024 року, вбачається, що судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від серії ААБ №185768 від 15.01.2024, складеного позивачем.

Зі змісту рішення суду вбачається, що позивач не роз`яснив ОСОБА_2 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також не роз`яснив порядок проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 256 КУпАП п. 5 розділу ІІ вищенаведеного наказу від 09.11.2015 №1452/735, тому твердження представника позивача про відсутність порушень в цій частині, не знайшли свого підтвердження.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Щодо викладеного позивачем твердження про допущені процедурні порушення під час проведення службового розслідування, суд враховує такі обставини.

Приписами ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що в період дії воєнного стану службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

Службове розслідування відносно позивача розпочато 16.05.2024 та наказом № 403 від 30.05.2024 продовжено до 15 календарних днів, тому останній день його завершення припадає на 14.06.2024.

Враховуючи, що 13.06.2024 робота комісії завершена та за результатами проведеного службового розслідування складено висновок, затверджений т.в.о. начальника Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тому суд не вбачає порушення порядку проведення службового розслідування відносно позивача.

Суд звертає увагу, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Такі висновки були висловлені Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та підтримані, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №300/3110/20 та від 21.12.2023 у справі №440/2017/20.

Щодо надання позивачу можливості ознайомлення з результатами проведеного службового розслідування, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок № 893), поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення мас право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

В постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 200/11250/19-а сформовано правові висновки, відповідно до яких положеннями пункту 2 розділу IV Порядку №893 та пункту 7 частини шостої статті 1, частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено саме право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, ознайомлюватися з висновками службового розслідування та матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, а не обов`язок дисциплінарної комісії пропонувати поліцейському ознайомитися з цими документами.

Щодо посилань представника на те, що до позивача безпідставно та необґрунтовано застосовано вид дисциплінарного стягнення суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018, з підстав недотримання правил роботи з відеореєстратором під час виконання службових обов`язків, що стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження на підставі наказу ГУНП в Черкаській області №1120 від 31.05.2024.

Твердження представника про неознайомлення позивача з наказом №1120 від 31.05.2024, судом відхиляються, зважаючи на те, що останнього ознайомлено 01.06.2024 з цим наказом, про що свідчить його підпис у відомості про ознайомлення працівників ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області з наказом ГУНП в Черкаській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 1120 від 31.05.2024.

Отже, службовим розслідуванням враховано попередню поведінку поліцейського та відношення до своїх службових обов`язків, тому ЧРУП ГУНП в Черкаській області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Обраний відповідачем вид дисциплінарного стягнення в повній мірі узгоджується зі значимістю вчиненого позивачем проступку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржений наказ є обґрунтованим та справедливим.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно частини 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому понесені витрати слід залишити за позивачем.

Останній день строку вирішення спору припадає на 01.10.2024, однак враховуючи, що у період з 30.09.2024 по 04.10.2024 включно, головуючий у справі перебував у відпустці, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 07.10.2024 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО