Справа № 420/1747/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 р. Категорія 106000000м. ОдесаСправа № 420/1747/24
Перша інстанція: суддя Білостоцький О.В.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військова частина НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що 09.12.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №420/691/23 йому було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби. Разом з тим, при нарахуванні суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, відповідачем було протиправно утримано з позивача суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18% при виплаті такої одноразової грошової допомоги. Не погоджуючись із вищевказаними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №420/691/23. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб, утриманої з одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №420/691/23.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що виплати, які були здійснені за рішенням № 420/691/23 позивач отримав після звільнення з військової служби і ця сума отримана не у зв`язку з виконання обов`язків під час проходження служби, а відповідно за рішенням суду.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) від 16.12.2022 року №610-ОС, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу бойової та спеціальної підготовки штабу, звільненого в запас Збройних Сил України, виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Разом з тим, при звільненні з позивачем не було проведено всіх розрахунків, тому останній звернувся до суду в межах адміністративної справи №420/691/23.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №420/691/23 було визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі №420/691/23 апеляційні скарги ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 було залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року залишено без змін.

Позивач у жовтні 2023 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо отримання інформації відносно розрахунку нарахувань та утримань проведеної виплати відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №420/691/23.

09.11.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) надіслав позивачу лист, в якому зазначено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року по справі №420/691/23, право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та середнього заробітку за час затримки розрахунку не зазначено, тому вищезазначена виплата реалізації не підлягає.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №420/691/23 позивачу 09.12.2023 року на банківський рахунок було перераховано (виплачено) 153 691,94 грн.

В матеріалах справи наявна довідка-розрахунок за №11/148 від 08.11.2023 року одноразової грошової допомоги при звільненні, виданої на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається утримання податків відповідно до законодавства, а саме податку з доходів фізичних осіб (18%) в розмірі 34 125,84 грн.

Не погоджуючись із зазначеними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), позивач звернувся до суду з даним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №420/691/23, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) повинен був нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).

Відповідно до п.2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (п.3 Порядку №44).

Згідно п.4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям,

поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Пунктом 5 Порядку №44 встановлено, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 ПК України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Несвоєчасна виплата грошового забезпечення позивачу у належному розмірі при звільненні, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вищевказані висновки корелюються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі №812/1048/17.

Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з сум грошового забезпечення, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №420/691/23, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) повинен був нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.

Та обставина, що станом на день розрахунку позивач вже не був військовослужбовцем, жодним чином не впливає на його право отримати цю компенсацію, оскільки відповідач здійснював остаточний розрахунок компенсації позивача, який він зі своєї вини своєчасно не зробив. Враховуючи, що позивач мав право на цю компенсацію, він її не втратив і на момент фактичної виплати коштів.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що виплачена сума є не грошовим забезпеченням позивача, а коштами, виплаченими ОСОБА_1 на виконання рішення суду, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошового забезпечення при звільненні в повному розмірі, грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року по справі № 420/1747/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький