Справа № 420/27269/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27269/23

Перша інстанція суддя Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ПРЕМІУМ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП ПРЕМІУМ» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Львівської митниці, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці № 209000/2023/900314/2 від 04 травня 2023 року про коригування митної вартості товарів;

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209170/2023/001517 від 04 травня 2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як подані позивачем документи для здійснення митного контролю та митного оформлення товару не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а тому заявлена митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого митним органом правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2023 року між ТОВ «ТОП Преміум» (Україна), як покупцем, та VARMORA GRANITO PVT LTD (Індія) як продавцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №, за яким продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується придбати товар, зазначений у рахунках до цього договору, та розрахуватися за товар відповідно до визначених умов у ст. 3 договору. Основні умови купівлі - продажу погоджуються сторонами в цьому договорі та рахунках, які підписуються обома сторонами та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1. договору сторони погодились, що товари, які продаються продавцем та купуються покупцем перераховані та описані в рахунках до цієї угоди, а рахунки стають невід`ємною частиною угоди. У рахунках сторони перераховують товари, що продаються продавцем та купуються покупцем, їх найменування, кількість, ціни, характеристики, індивідуальні ознаки, відомості про інші якості, що ідентифікують товар, а також в якості гарантії, що застосовується до товару, термін доставки товару. З моменту підписання сторонами рахунку до договору, покупець вважається таким, що підтвердив замовлення на товар (п.2.2. договору).

Розділом 3 договору визначений порядок розрахунків, а саме: п.3.2. покупець сплачує продавцю за товар передоплату у розмірі 30% вартості купівлі-продажу товару протягом 3 днів з дати підтвердження замовлення на товар. Покупець зобов`язується сплатити решту вартості товару не пізніше ніж протягом 15 днів з дати виставлення рахунку-фактури продавцем, якщо інше не домовлено сторонами у письмовій формі.

Відповідно до специфікації № 1 до контракту № від 23 січня 2023 року сторонами був узгоджений наступний товар: GLAZED VITRIFIED TILES 600Х600 мм.

З метою здійснення митного оформлення придбаної позивачем за контрактом № від 23 січня 2023 року товару, декларантом позивача 03.05.2023 року подана електронна митна декларація № 23UА53U4, у якій митна вартість визначена за ціною договору (контракту).

Разом з митною декларацією декларантом подано наступні документи: пакувальний лист б/н від 25.02.2023р., рахунок-проформа № VAR23/01/23/001 від 23.01.2023р., рахунок-фактура (інвойс) № ЕХ22230699 від 25.02.2023 р., коносамент № МЕDUIF785576 від 14.03.2023 р., автотранспортні накладні №5010 від 03.05.2023 р., №6664 від 03.05.2023 р., №8461 від 03.05.2023 р., №9079 від 03.05.2023 р., № 9232 від 03.05.2023р., сертифікат про походження товару №GССІ/2023/016/0184705А/0019949 від 09.03.2023 р., форми ТІF (міжнародне залізничне транзитне сполучення) №№33946970, 33946971, 33946972, 33946991, 33946997 від 22.04.2023 р., банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 22.03.2023 р., банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 27.01.2023 р., рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №57 від 03.04.2023 р., документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18/04-1 від 18.04.2023 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № від 23.01.2023 р., договір про надання послуг митного брокера (договір (контракт) про перевезення) № 01032023 від 01.03.2023 р.

Листом № 04/05-1 від 04.05.2023 р. декларант надав: пакету прайс-лист №б/н від 20.03.2023р. та специфікацію №1 від 23.01.2023 р., також повідомив відповідача, що більш додаткових документів надати не має можливості з огляду на їх відсутность та просив відповідача на підставі наданих документів, прийняти рішення про визначення митної вартості за ціною угоди з виробником товару № від 23.01.2023р. в найкоротший термін, щоб уникнути додаткових витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу.

За результатами розгляду декларації від №23UА53U4 від 03.05.2023 р. та доданих до неї документів, відповідачем складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів № UА209170/2023/001517 та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом від 04.05.2023 року № UА209000/2023/900314/2.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями митного органу, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як товариством належним чином підтверджено заявлену митну вартість товару для здійснення його митного оформлення за заявленим методом, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України, митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно ч. 2 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості ввезених товариством товарів та складеної картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В даному випадку, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення митного органу стала наявність розбіжностей у поданих товариством документах, а також їхня недостатність для здійснення митного оформлення товару за визначеним ним методом.

Між тим, із зібраних матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення та на підтвердження заявленої митної вартості товарів товариством надано митному органу документи, перелік яких визначено у ч. 2 ст. 53 МК України.

В свою чергу, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни товарів, не містять розбіжностей та ознак підробки, а тому відповідають вимогам митного законодавства.

З іншого боку, у межах спірних правовідносин митним органом виявлено недоліки у наданих для здійснення митного оформлення товару документах, а саме

- не включено до митної вартості витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням. Відповідно до наданого рахунку № 57 від 03.04.2023 вбачається вартість послуг з доставки вантажу морським транспортом та доставка залізницею. При цьому, послуги які надавались в порту призначення (розвантаження, обробка, зберігання та митне оформлення в порту призначення) не включені до цього рахунку;

- відповідно до п. 4.1 від 23.01.2023 року № вказано умови поставки ЕХW Гуджарат Індія, а у комерційному інвойсі від 25.02.2023 № ЕХ22230699 зазначено FОВ Мундра Індія. Дана розбіжність в документах впливає на величину складових митної вартості;

- відповідно до ст. 3 контракту від 23.01.2023 № та інвойсу на момент доставки товару в країну покупець мав здійснити 100% оплати за товар. До митного оформлення надано платіжні документи, які не містять всієї суми платежу. Таким чином, факт передоплати є непідтверджений, що не відповідає умовам контракту.

Стосовно включення до митної вартості такої складової, як вартість транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, навантаження та вивантаження товару, та виявлених розбіжностей в умовах поставки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, договором № від 23.01.2023 р., визначено, що товари продаються відповідно до умов міжнародної торгівлі ЕХW ІNCOTERM Гуджарат (Індія) (п.4.1 договору). Однак, пунктом 1.1. договору встановлено, що основні умови купівлі-продажу погоджуються сторонами в цьому договорі та рахунках, які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.2.2. договору з моменту підписання сторонами рахунку до договору покупець вважається таким, що підтвердив замовлення на товар.

Крім того, між сторонами Контракту № від 23.01.2023р. укладена додаткова угода №1 від 23.01.2023р., відповідно до якої Сторони домовились та погодили, що Товари продаються відповідно до умов міжнародної торгівлі FОВ ІNCOTERM Мундар (Індія), які є чинними на момент укладання даної угоди.

Відповідно до інвойсу від 25.02.2023 № ЕХ22230699 та проф-інвойсу № VAR/23/01/23/001 від 23.01.2023р. сторонами погоджені умови поставки як FОВ Мундра Індія. Тобто сторони дійшли згоди здійснити поставку товару на умовах FОВ, що підтверджується наданими документами - рахунками, які є невід`ємною частиною договору. Отже, поставка товару та умови оплати здійсненні на умовах FОВ Мундра Індія.

Як вбачається з Правил Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів, в національній та міжнародній торгівлі) FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) - термін інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Отже, на продавця покладено обов`язок доставити та навантажити товар в названому порту відвантаження Мундра, Індія. Подальше перевезення товару здійснюється за рахунок покупця та додатково включається до митної вартості товару.

В свою чергу, між ТОВ «Прайд Лоджистик» та ТОВ «ТОП Преміум» укладений договір №01032023 від 01.03.2023 року на транспортно-експедиційні послуги (організації перевезення вантажів). Відповідно до умов п.1.1. договору ТОВ «Топ Преміум» доручає, а експедитор приймає на себе обов`язок за винагороду та за рахунок клієнта або вантажоодержувача виконувати або організовувати протягом дії цього договору комплекс послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів клієнта, а також діючи на підставі дозволу на митно-брокерську діяльність №АА002871 і відповідно до положення «Про діяльність митних брокерів на території України», бере на себе зобов`язання по митноброкерського обслуговування клієнта в зоні діяльності митниці України.

Пунктом 2.1 вказаного договору, зокрема, передбачено, що експедитор за дорученням клієнта здійснює розрахунки з перевізниками, транспортними організаціями за перевезення, перевалку та зберігання вантажів тощо.

Таким чином, ТОВ «Прайд Лоджистик» відповідно до договірних відносин з позивачем мав забезпечити транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, навантаження та вивантаження товару.

Відповідно до довідки про транспортні витрати ТОВ «Прайд Ложистик» № 18/04-1 від 18.04.2023 р., вартість перевезення для компанії ТОВ «ТопПреміум» контейнерів DFSU2668461, ХІNU1075010, СХDU1436664, ТСКU699079, FCGU2249232 по маршруту FОВ Мundra (Індія) - порт Гдиня до м/п Мостиська складає: 1) морський фрахт від порту Мундра до порту Гдиня складає 211 775,34 грн; 2) залізничне перевезення від порту Гдиня до м/п Мостиська складає 159 987,63 грн; загальна вартість перевезення складає 371 762,97 грн (а.с. 59)

Також відповідачу надано рахунок №57 від 03.04.2023 р. з сумою послуги з фрахту - перевезення вантажу морським транспортом, наданий Коносамент (Вill of lading) № МЕDUIF785576 від 14.03.2023 р., Автотранспортні накладні (Road consignment note) №5010 від 03.05.2023 р., №6664 від 03.05.2023 р., №8461 від 03.05.2023 р., №9079 від 03.05.2023 р., № 9232 від 03.05.2023р., Форми ТІF (міжнародне залізничне транзитне сполучення) (ТІF form) №№33946970, 33946971, 33946972, 33946991, 33946997 від 22.04.2023 р.

Отже, позивачем надано митному органу належне документальне підтвердження вартості транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, до якого вже включено вартість навантаження та вивантаження товару під час зміни виду транспорту.

Стосовно доводів митного органу про порушення позивачем термінів, суми та форми розрахунку, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п.3.2. Договору № від 23.01.2023р. покупець сплачує продавцю передоплату за товар в розмірі 30% вартості купівлі - продажу товару. Решту вартості товару покупець зобов`язується сплатити не пізніше ніж 15 днів з моменту виставлення рахунку фактури продавцем, якщо інше не домовлено сторонами в письмовій формі.

Відповідно до рахунку-проформи № VAR/23/01/23/001 від 23.01.2023р. сума до сплати складає 77 292,00 євро. Рахунок - проформа є попереднім рахунком.

Позивач на виконання умов контракту здійснив платіж 27.01.2023 року на суму 5 000,00 євро, що підтверджується банківським платіжним документом № б-н від 27.01.2023р. Підстава для оплати зазначений рахунок - проформа № VAR/23/01/23/001 від 23.01.2023р. (рядок 70 Деталі оплати) (а.с.57).

Також 22.03.2023р. позивач здійснив другий платіж на суму 30 000,00 євро, що також підтверджується банківським платіжним документом № б-н від 22.03.2023р. Підстава для оплати зазначений рахунок - проформа № VAR/23/01/23/001 від 23.01.2023р. (рядок 70 Деталі оплати) (а.с.56).

Однак, відповідно до рахунку-фактура (інвойс) № ЕХ22230699 від 25.02.2023 р. вартість поставка була зменшена до 31 807,30 євро.

Таким чином, на момент доставки товару в країну позивач здійснив 100% оплати за товар відповідно до контракту, а тому твердження відповідача, що факт передоплати є непідтверджений, спростований наявними у матеріалах справи та наданими під час митного оформлення документами.

Доводи апелянта про невідповідність сум авансових платежів та доплати визначеним відсотковим критеріям є суто формальним, оскільки надані документи на підтвердження митної вартості не містять будь-яких розбіжностей, які вказують на заниження заявленої митної вартості.

Отже, відповідні обставини, на які посилається відповідач, не суперечить умовам укладеного контракту, не свідчить про наявність розбіжностей у наданих позивачем документах, а як наслідок не підтверджує висновки митного органу про заниження позивачем митної вартості ввезеного товару.

При цьому, колегія суддів зазначає, що витребуванню митним органом підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може вважатися підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів неможливо визначити шляхом застосування попереднього методу.

В даному випадку, позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару за першим методом, а тому відмова митного органу у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою наступних методів є протиправними.

Відповідна правова позиція викладена Верховним судом України у своїй постанові від 30 червня 2015 року, у справі № 814/283/14.

З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не сповіщено його про розгляд даної справи, так як згідно довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено апелянту 11 жовтня 2023 року (а.с. 111).

Факт надходження відповідного документу до електронного кабінету підтверджується й апелянтом.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, достатніх для скасування рішення суду, при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Львівську митницю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян