Справа № 160/7233/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/7233/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 року (головуючий суддя Єфанова О.В.)

в адміністративній справі №160/7233/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 19.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1-0465-UA0033698 від 28.12.2023 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідачем було розраховано податок на об`єкт нерухомого майна, якими володіє позивач, а саме на автостоянку, яка складається з будівлі охорони, огорожи, замощення. Позивач є фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності 52.21 - Допоміжне обслуговування наземного транспорту, та платником єдиного податку (докази надаються). Позивач вказує, що зазначена вище автостоянка, яка належать йому на праві приватної власності, використовується ним у власній господарській діяльності, в оренду чи інше право користування третім особам не передавалась. На підставі приписів підпункту "е)" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є власником нежитлової нерухомості - автостоянка, яка складається з будівлі охорони, огорожі, замощення. Дійшов висновку, що автостоянка є об`єктом нежитлової нерухомості, а отже є об`єктом оподаткування в розумінні норм ПК України. Суд погоджується з контролюючим органом у висновку про те, що в даному випадку підстави для застосування підпункту "е" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що судом апеляційної інстанції не застосовано норми, які підлягають застосуванню у цих правовідносинах (пп. «е» п.п. 266.2.2 п.266.2 ст.266, п.п.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, частини 2 статі 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», статей 179, 181, 188 Цивільного кодексу України, ДБН В.2.3-15:2007 та Правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №115).

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду у даній справі відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

В ході розгляду справи з`ясовано, що для правильного розгляду справи слід встановити певні обставини, зокрема, витребувати у сторін докази та пояснення щодо наступних питань:

- чи використовувався суб`єктом господарювання (позивачем у справі) у 2020 році (період за який нараховане податкове зобов`язання) об`єкт нежитлової нерухомості (будівля охорони, А-1, загальною площею 4,2 кв.м, навіс, Б, загальною площею 22 кв.м., огорожа №1, 2 загальною площею 186,9 кв.м, замощення І загальною площею 841,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 )?;

- чи відносяться об`єкти нерухомості, які оподатковані контролюючим органом (а саме: будівля охорони, А-1, загальною площею 4,2 кв.м, навіс, Б, загальною площею 22 кв.м., огорожа №1, 2 загальною площею 186,9 кв.м, замощення І загальною площею 841,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ) до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та/або малих архітектурних форм?

Встановлення вказаних обставин є визначальним для застосування підпункту "е" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України у вказаних правовідносинах, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне відкласти розгляд справи в порядку письмового провадження на 07.11.2024 року.

Частинами 1 та 4 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи.

При цьому, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів з власної ініціативи або заклопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначених обставин, а також з метою з`ясування всіх обставин у справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне витребувати докази, які мають значення для справи.

Слід зазначити, що частиною 5 ст. 44 КАС України перебачено, що учасники справи зобов`язані (серед іншого):

- подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

- надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

- виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

- виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Слід також зазначити, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 10 ст. 44, ч. 4, 5 ст. 94 КАС України).

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 6-9 ст. 80 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 72,77,78,80 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Витребувати у позивача ОСОБА_1 та відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області докази та пояснення щодо наступних питань:

- чи використовувався суб`єктом господарювання (позивачем у справі) у 2020 році (період за який нараховане податкове зобов`язання) об`єкт нежитлової нерухомості (будівля охорони, А-1, загальною площею 4,2 кв.м, навіс, Б, загальною площею 22 кв.м., огорожа №1, 2 загальною площею 186,9 кв.м, замощення І загальною площею 841,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 )?;

- чи відносяться об`єкти нерухомості, які оподатковані контролюючим органом (а саме: будівля охорони, А-1, загальною площею 4,2 кв.м, навіс, Б, загальною площею 22 кв.м., огорожа №1, 2 загальною площею 186,9 кв.м, замощення І загальною площею 841,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ) до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та/або малих архітектурних форм?

Відкласти розгляд справи №160/7233/24 в порядку письмового провадження на 07.11.2024 року.

Витребувані пояснення та підтверджуючі відомості надати у строк до 07.11.2024 року, шляхом безпосередньої подачі їх до канцелярії суду або на електронну адресу .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 80 КАС України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили 26.09.2024 та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко