Справа № 160/24910/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 рокуСправа №160/24910/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах у справі №160/24910/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить суд замінити стягувача у виконавчих листах виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом 10 лютого 2022 року у справі №160/24910/21, з ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.08.1988 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 29 березня 2023 року. За таких обставин ОСОБА_2 за життя недоотримав суми пенсії з 01.04.2019 року, а тому правовідносини у частині недоотриманих суму пенсії мають правонаступництво. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити вимоги, викладені у заяві.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.10.2024 року об 11:00 год.

У судове засідання заявник та представник відповідача не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки заявник та представник відповідача суд не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи особливості розгляду справи, передбачені ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі заявника та представника відповідача.

За приписами ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене та відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.

Так, за наслідками дослідження матеріалів справи, змісту заяви та додатків до неї, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року по справі №160/24910/21 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.09.2021 року №ФД104318 станом на 05 березня 2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 01.04.2019 року відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29.09.2021 року № ФД104318, з урахуванням проведених платежів;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 681,00 грн.

Вищевказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 15.03.2022 року.

На виконання рішення суду в даній справі Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.03.2022 року позивачу було направлено виконавчі листи по даній справі, які позивачем отримано 04.04.2022 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та міститься в матеріалах даної справи.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 29 березня 2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що внесено актовий запис №531.

На момент подачі даної заяви по справі заборгованість по виконанню рішення суду від 10.02.2022 року залишається несплаченою, тому, вважаючи себе правонаступником померлого позивача по даній справі, заявниця звернулася до суду із цією заявою.

Відносини з приводу набуття спадкоємцями померлого пенсіонера права власності на кошти, котрі у якості пенсії не були отримані пенсіонером за життя, регламентовані низкою норм права як із кола публічного законодавства, так і з кола приватного (тобто цивільного) законодавства.

Положеннями частини 1 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною 1 статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми пенсійних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним.

Як убачається із матеріалів даної справи, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.08.1988 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

Постановою №302/02-31 від 29.02.2024 року приватним нотаріусом Леденьовою С.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за недоотриману пенсію, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаній постанові також зазначено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого є спадкоємцем за законом та остання прийняла спадщину у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Крім неї є інший спадкоємець за законом, син спадкодавця ОСОБА_3 , який відмовився від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених законом, заповітом та ст. 1261, 1266ЦК України, немає. Заповіт відсутній.

Таким чином, з огляду на вищезазначені факти та обставини, у відповідності до ст. 1227 ЦК України та ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" заявниця набула право на отримання сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя позивача.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як передбачено ч.1 та 2 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положення ч. 5 ст.15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, заміна стягувача у виконавчому листі його правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій територій України.

Згідно ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, у зв`язку із тим, що дана справа станом на дату звернення заявниці із цією заявою знаходиться на стадії виконання судового рішення, з урахуванням того, що позивачу було видано виконавчі листи по даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та вважає за необхідне замінити стягувача у виконавчих листах, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/24910/21, з ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах у справі №160/24910/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №160/24910/21, з ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна