Справа № 160/11227/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з 09.01.2001 року по 29.07.2005 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Апостолівагромаш».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, маючи достатній вік та пільговий стаж, звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за Списком №1, проте рішенням відповідача -1 у призначенні пенсії, через недостатність пільгового стажу. Позивач вважає протиправним незарахування пільгового стажу оскільки повний робочий день на посаді, що належить до посад за Списком№1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджена записами трудової книжки та уточнюючими довідками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надіслано відзиви на позовну заяву, згідно з якими відповідачі заперечують проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідачами зазначено спільну правову позицію, відповідно до якої, єдиним документом, що може підтвердити факт праці повний робочий день на посаді, що дає право на пільгову пенсію є уточнююча довідка відповідного підприємства. Крім того, така довідка повинна бути належним чином посвідчена, і у випадку ліквідації підприємства наявність пільгового стажу підтверджується рішенням Комісії Пенсійного фонду України з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.01.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В рішенні зазначено: Вік заявника 51 рік 0 міс 18 днів. Страховий стаж становить 27 років 14 днів. Пільговий стаж за Списком 1 становить 4 роки 9 місяців 5 днів.
До пільгового стажу не зараховано період 09.01.2001 по 29.07.2005 р., згідно довідки № 243 від 01.08.2005 р., оскільки довідка підписана ліквідатором. Для зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу необхідно надати рішення комісії ПФУ з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.
Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 1058- ІV).
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 ст. 24 Закону України № 1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058- ІV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
З матеріалів справи встановлено, що згідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 дата заповнення 05.06.1990 р. ОСОБА_1 працював (мовою оригіналу):
- 09.01.2001 - Прийнятий кузнецом ручной ковки на молотах четвертого розряда в цех № 1 с вредними условиями труда на атестованое рабочее место.( ПР № 02 від 02.01.2001), 20.08.2003 Проведена атестація рабочего места, подтвердждена професія «кузнец ручной ковки и на молотах», с вредними условиями труда. ( название професии в соответсвии с положением КМУ № 36 от 16.01.03). (Пр № 92 от 15.08.03).
- 29.07.2005 Уволен по согласованию сторон, по ч.1 ст.36 КЗОТ Украини. ( Пр № 26 о-с от 29.07.2005) (мова запису згідно до трудової книжки).
Суд зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.
В даному випадку, суд звертає увагу суду, що вказані записи в трудовій книжці зроблені чітко, зрозуміло, відсутні ознаки підчисток та підробок.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи.
Крім того, до заяви про призначення пенсії позивачем надавалась довідка № 243 від 01.08.2005 р. про те, що ОСОБА_1 працював в ТОВ «Апостолівагромаш» з 09 січня 2001 р. по 29.07.2005 р., у тому числі на роботах, які дають право на пільгову пенсію; - 09.01.2001 р по 29.07.2005 р. - ковалем ручного кування та на молотах цеху №1; На роботах ковалем ручного кування та на молотах був зайнятий повний робочий деньщо дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно Списку №1, розділ XI підрозділ «Ковальсько - пресове виробництво», позиція 11.2а, /Списки затвердженні постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 р., зі змінами та доповненнями/. Пільговий стаж по Списку №1 за час роботи в ТОВ Апостолівагромаш» становить 4 роки 06 місяців 20 днів. Підстава: книги наказів, розрахунково - платіжні відомості по ТОВ «Апостолівагромаш».
Атестація робочих місць проведена : 1) 20 серпня 1998 року ( наказ № 91 від 20.08.98 р). 2) 20 серпня 2003 року (наказ № 92 від 15.08.03 р.).
Вказана довідка містить посилання на підстави видачі щодо наказів з особового складу та атестації робочих місць, підписана уповноваженими особами на видачу такої довідки, містить печатку та всі необхідні реквізити.
Відповідачем 1 відмовлено в зарахуванні даного періоду роботи з посиланням на те, що довідка підписана ліквідатором.
З цього приводу суд зазначає, що абзац 3 п. 21 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачає, що справжність підпису особи, яка видала довідку про роботу, засвідчується в установленому порядку.
Відповідно до ст. 1 Кодексу України з питань банкрутства, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.
Статтею 61 вказаного Кодексу встановлені повноваження ліквідатора, зокрема, - виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.
Керівнику юридичної особи належить право підпису документів.
З огляду на наведене, ліквідатор як керівник юридичної особи має право підпису відповідних довідок.
Надаючи оцінку доводам відповідача в цій частині, що пільговий стаж особи відсутній, оскільки довідка №№ 243 від 01.08.2005 підписана ліквідатором, суд звертає увагу на таке.
Надана позивачем довідка відповідає вимогам пункту 20 Порядку №637, а факт роботи позивача на підприємстві підтверджений належними записами трудової книжки, тому підстави для неприйняття вказаної довідки для підтвердження пільгового стажу позивача відсутні.
Доказів недостовірності вказаних у довідці відомостей пенсійним органом не надано. Водночас, нездійснення органом Пенсійного фонду України перевірки документів, виданих підприємством, яке перебуває у стані припинення, не є підставою для неврахування зазначених у цих документах відомостей за відсутності обґрунтованих сумнівів в їх достовірності.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що не зарахування відповідачем періодів роботи позивача з 09.01.2001 р по 29.07.2005 р. - ковалем ручного кування та на молотах цеху №1, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, є необґрунтованим, оскільки такий стаж підтверджується записами трудової книжки позивача та довідкою, виданою за місцем роботи.
Таким чином суд вважає за необхідне зобов`язати належний орган пенсійного фонду зарахувати спірний період роботи позивача до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.
Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у загальному розмірі 1211,20 грн., підлягають відшкодуванню на користь останньої пропорційно до частини задоволених позовних вимог у сумі 908,40грн. шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача-1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці, рішення ухвалене в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна