Справа № 240/15348/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

10 жовтня 2024 року м. Житомир справа № 240/15348/24

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панкеєвої В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Відділу державного нагляду (контролю)у Житомирській області Державної служби з безпеки на транспорті, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

09.10.2024 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду справи.

В обґрунтування заяви зазначає, що 03.10.2024 позивачем отримано постанову державного виконавця Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про відкриття виконавчого провадження №76206713 від 03.10.2024, тобто, відповідачем оскаржувану постанову звернуто до виконання. Представник позивача вказує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених майнових прав позивача.

У відповідності до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Тобто, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що заявник просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано можливістю ускладнення поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Матеріали справи свідчать, що постановою державного виконавця Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про відкриття виконавчого провадження №76206713 з примусового виконання постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024, яка є предметом спору у справі №240/15348/24.

В силу норм ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Тому, факт судового оскарження постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 не зупиняє її дію та виконання у межах виконавчого провадження №76206713.

Таким чином, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення пред`явленого ним позову, оскільки ймовірною є ситуація, що навіть у випадку скасування оскаржуваної постанови відповідача та набрання рішенням суду законної сили, штраф на цей момент може бути стягнуто органами Державної виконавчої служби України.

Згідно ч.2 ст.151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

В силу вимог п.2 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі постанови, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Щодо співмірності та адекватності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб бажаний для позивача необхідно вказати, що забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб. Застосування заходів забезпечення позову у цій справі матиме наслідком відтермінування стягнення штрафу із позивача, накладеного вищевказаною постановою, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні адміністративного позову. Водночас невжиття таких заходів, може спричинити для позивача негативні наслідки щодо втрати активів та необхідності вжиття ряду заходів із метою їх повернення. Відтак, заходи забезпечення позову на переконання суду є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на викладене, належним заходом забезпечення позову у даному випадку буде саме зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/15348/24.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №043170 від 25.06.2024 до набрання законної сили рішенням суду у справі №240/15348/24.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.А. Панкеєва