Справа № 314/1095/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 314/1095/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.06.2024 року (головуючий суддя Свідунович Н.М.)

в адміністративній справі №314/1095/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 12.03.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до відповідача Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому просила:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №36, винесену 25.12.2023 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, провадження у вказаній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відходів на город будинку № 58 не вивозила, із протоколом не ознайомлена, на засідання адміністратвиної комісії виконавчого комітету не запрошувалась, про винесену постанову дізналась нещодавно. Є непрацездатною особою, має на утриманні інваліда, вважає ставлення до себе упередженим.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.06.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2023 №36, є такою, що відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать про наявність в діях позивачки ознак правопорушення, за які законом встановлено адміністративну відповідальність.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позову. Вказує, що із протоколом не ознайомлена, на засідання адміністративної комісії виконавчого комітету не запрошувалась.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, 25.12.2023 адміністративною комісією прийнято постанову №36 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360грн.

Позивачка вважає протиправною вказану постанову.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КУпАП, Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу:

на громадян - від 20-ти до 80-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

на посадових осіб, громадян-суб`єктів підприємницької діяльності - від 50-ти до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи підтверджується, що листом Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 08.11.2023 № 01-30/01821, про розгляд звернення ОСОБА_1 з приводу виділення земельної ділянки для вивезення коров`ячого гною, позивачці відмовлено з тих підстав, що вирішення вказаного питання буде можливим після припинення дії воєнного стану.

Водночас, судом першої інстанції з`ясовано, що згідно пояснень громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15.11.2023, свідок мешкає по АДРЕСА_1 , позивачка впродовж всього часу, здійснює вивезення коров`ячого гною до нього на город, а 13.11.2023 громадянка ОСОБА_1 о 17 годині 00 хвилин висипала гній прямо на дорозі, чому він був свідком.

Згідно пояснень громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 15.11.2023 останній став свідком того, що відносно громадянки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення 15.11.2023 серії ВАВ № 889598 за ст. 152 КУпАП, від підпису у якому та в отриманні копії протоколу ОСОБА_1 відмовилась.

Згідно пояснень громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 15.11.2023, свідок мешкає по АДРЕСА_1 , позивачка впродовж всього часу здійснює вивезення гною з-під корів до неї на город.

Із пояснень громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній стверджує, що став свідком того, як 13.11.2023 о 17 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 , яка мешкає по АДРЕСА_1 викинула відходи тваринного походження (гній коров`ячий) на дорозі біля будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №889598, складеним 15.11.2023, протягом останніх декількох років громадянка ОСОБА_1 систематично вивозить та звалює побічні продукти тваринного походження (гній коров`ячий) на город за адресою: АДРЕСА_1 , та 13.11.2023 викинула гній на дорозі біля будинку АДРЕСА_1 , чим порушила п. п. 2.2.3, п. п. 2.3.15 Правил благоустрою Павлівської сільської ради, відповідальність за яке передбачене ст. 152 КУпАП.

Протоколом засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Павлівської сільської ради №8 від 25.12.2023, вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1360грн.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що приписами абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

За положеннями ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Отже, викидання відходів життєдіяльності тварин, зокрема коров`ячого гною, у невстановленому для цього місці, є порушенням Правил благоустрою, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 152 КУпАП.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП визначають, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст. 152 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

чи було вчинено адміністративне правопорушення,

чи винна дана особа в його вчиненні,

чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

чи заподіяно майнову шкоду,

чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

При цьому, постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вищезазначеної постанови №36 від 25.12.2023 дає підстави для висновку, що вона прийнята адміністративною комісією при виконавчому комітеті Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у відповідності до вимог КУпАП.

За таких підстав, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 25.12.2023 № 36, є такою, що відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать про наявність в діях позивачки ознак правопорушення, за які законом встановлено адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.06.2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 26.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко