Справа № 520/24767/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 р. Справа № 520/24767/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 20.05.24 у справі № 520/24767/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу у зв`язку з подією: інвалідність (ІІІ група інвалідності в період проходження служби при виконанні службових обов`язків).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 02.03.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи та нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм, зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначає про помилкове задоволення позовних вимог судом першої інстанції з огляду на те, що позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях законодавства.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.05.2022 за №257о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено за п 2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Згідно зі Свідоцтвом про хворобу госпітально військово-лікарською комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" від 14.02.2022 за № 48 за результатами здійсненого медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції».

Визнано непридатним ОСОБА_1 до служби в поліції.

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА від 28.12.2022 № 052598 установлено позивачу 50 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції.

Довідкою МСЕК до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 345850 також підтверджено, що позивачу встановлено III групу інвалідності з 28.12.2022.

В адміністративному позові позивач зазначив, що у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в поліції, 02.02.2023 він звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 02.03.2023, затвердженим начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області, позивачу відмовлено у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення III групи інвалідності перевищує 6 місяців.

Вказаний висновок направлено Головним управлінням Національної поліції в Харківській області уповноваженому представнику позивача листом від 10.03.2023 за № 4081/110/03/29-2023, в якому також зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

В адміністративному позові позивач посилається на те, що довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №052598 від 28.12.2022 установлено позивачу 50 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності - захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Випискою МСЕК до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ N 345850 підтверджено, що позивачу встановлено III групу інвалідності з 28.12.2022. 06.07.2022 позивачу видано направлення на медико-соціальну екпертну комісію. З вказаним направленням позивач розпочав оформлення документів на МСЕК, надавши оригінали наявної медичної документації. Крім того, в розпорядженні ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" перебував оригінал його амбулаторної карти з відповідними записами, необхідними для проходження медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії позивачу 13.07.2022 проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акта № 137 дослідження здоров`я ОСОБА_1 перебував з 03.11.2021 по 12.11.2021 на стаціонарному лікуванні. Отже, позивач здійснював всі залежні від нього дії для проходження комісії та встановлення групи інвалідності.

Також позивач посилається на те, що його звільнено зі служби в поліції згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу) з 23.05.2022, після отримання направлення на МСЕК позивач вчиняв активні дії, спрямовані на встановлення йому групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, в законодавчо визначені строки (шість місяців з моменту звільнення), при цьому оформлення відповідних документів, направлення лікарем на МСЕК документів щодо встановлення позивачу інвалідності після спливу шестимісячного строку з моменту звільнення зі служби було пов`язано з введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України згідно Указу Президента України N 64/2022 від 24.02.2022, що об`єктивно вплинуло на несвоєчасне завершення процедури встановлення позивачу III групи інвалідності. Так, позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивач вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 13 грудня 2019 року у справі №2040/6159/18 та від 15 лютого 2022 року у справі №580/3295/20, дійшов висновку, що зазначена ГУ НП в Харківській області обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» не з вини позивача, а у зв`язку з виникненням обставин (ведення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, який діє на теперішній час), які не залежали від волі позивача.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом скасування висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 02.03.2023, яким відмовлено позивачу у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, а також зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

В межах апеляційного розгляду надається правова оцінка законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Частиною 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відповідно до пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з частинами 1, 6 статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію").

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4, ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України Про Національну поліцію, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону. Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Положеннями Розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Порядку № 4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формами, визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Отже, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Конституційний Суд України у рішенні від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) вказав, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду, зокрема, від 22.01.2019 в справі № 2340/2663/18, від 19.09.2018 в справі № 373/1188/16-а, від 22.01.2019 у справі № 2340/2663/18, відповідно до змісту пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VІІІ підстава звільнення поліцейського зі служби в поліції (внаслідок захворювання, поранення, які пов`язані з проходженням служби) є обов`язковою умовою призначення одноразової грошової допомоги.

Як убачається з матеріалів справи, Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.05.2022 №257о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено за п 2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

У висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 02.03.2023, у якості підстави для відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через хворобу, пов`язану з проходженням ним служби в поліції, зазначено, що ОСОБА_1 звільнений з поліції 23.05.2022, III групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції йому встановлено 28.12.2022, тобто, проміжок часу з моменту звільнення перевищує 6 місяців та становить 7 місяців 5 днів, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Тобто єдиною підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги слугував той факт, що ІІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, позивачу встановлено поза межами шестимісячного терміну після звільнення з поліції за станом здоров`я, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Колегія суддів зазначає, що положення пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" застосовується виключно за наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

За матеріалами справи 06.07.2022 позивачу видано направлення на медико-соціальну експертну комісію.

Позивач посилається на те, що з вказаним направленням позивач розпочав оформлення документів на МСЕК, надавши оригінали наявної медичної документації. Крім того, в розпорядженні ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" перебував оригінал його амбулаторної карти з відповідними записами, необхідними для проходження медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії позивачу 13.07.2022 проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акта №137 дослідження здоров`я ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.11.2021 по 12.11.2021 на стаціонарному лікуванні. Позивач стверджує, що здійснював всі залежні від нього дії для проходження комісії та встановлення групи інвалідності.

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №052598 від 28.12.2022 установлено позивачу 50 % втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції».

Випискою МСЕК до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ N 345850 підтверджено, що позивачу встановлено III групу інвалідності з 28.12.2022.

Також позивач зазначив, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на території України, який діє на теперішній час, що ускладнило завершити процедуру встановлення групи інвалідності.

Так, після отримання направлення на МСЕК позивач вчиняв активні дії, спрямовані на встановлення йому групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, в законодавчо визначені строки (шість місяців з моменту звільнення), при цьому оформлення відповідних документів, направлення лікарем на МСЕК документів щодо встановлення позивачу інвалідності після спливу шестимісячного строку з моменту звільнення зі служби пов`язано з введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України згідно з Указом Президента України N 64/2022 від 24.02.2022, що об`єктивно вплинуло на несвоєчасне завершення процедури встановлення позивачу III групи інвалідності 28.12.2022, оскільки позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2019 року по справі №2040/6159/18 (провадження №К/9901/1557/19) дійшов висновку, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» не з вини позивача.

Крім того, в поставові від 15 лютого 2022 року у справі №580/3295/20 (адміністративне провадження № К/9901/24952/21) Верховний Суд звернув увагу на те, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

З огляду на наведену правову позицію Верховного Суду, яка підлягає врахуванню відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначена ГУ НП в Харківській області обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» не з вини позивача, а у зв`язку з виникненням обставин (ведення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, який діє на теперішній час), які не залежали від волі позивача.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Отже, з дати встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, зазначеної в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

В свою чергу, процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначена в розділі ІV Порядку № 4, пунктом 1 розділу IV якого визначено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до органів поліції, інших підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником бухгалтерської служби і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, закладу освіти, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Пунктом 2 Розділу IV Порядку № 4 встановлено, що висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: 1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; 2) у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій. 3) у закладів освіти - керівник відповідного органу, закладу або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Порядку № 4, у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Тобто у межах відповідної процедури призначення та виплати ОГД беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення ОГД та прийняття рішення у формі наказу про виплату такої допомоги чи письмового повідомлення про відмову у проведенні такої виплати. Отже, в питаннях призначення одноразової грошової допомоги існує певна етапність та черговість дій відповідних суб`єктів. При цьому прийняття такого рішення відноситься до виключних дискреційних повноважень керівника чи особи, на яку покладено виконання таких функцій ГУНП у Харківській області, і в цьому випадку суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом скасування висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 02.03.2023, яким відмовлено позивачу у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги, а також зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення і виплату одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 за № 4, з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 520/24767/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова