Справа № 460/18282/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду

09 жовтня 2024 року м. Рівне №460/18282/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.С. Гудими, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, ухваленого в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 позов задоволено.

Позивач подав до суду заяву у порядку статті 383 КАС України, у якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання судового рішення, у зв`язку з чим постановити окрему ухвалу. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, однак без урахування висновків суду, викладених у рішенні суду від 25.12.2023, в результаті чого управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. З огляду на це, стверджує, що рішення суду від 25.12.2023 не виконане та просить визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №32 від 16.05.2024 та зобов`язати відповідача вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення суду від 24.12.2023.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Суд наголошує, що за правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлено, що Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 30.06.2023 №32. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням висновків суду.

При цьому, у рішенні суду зазначено, що "Довідкою Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 21.06.2023 №4148 підтверджується, що позивач дійсно проживає та зареєстрований в с.Глинне Сарненського району Рівненської області з 26.04.1986 по 23.05.1986, з 26.05.1986 по 20.11.1986, з 12.12.1986 по 07.03.1987, з 22.09.1987 по даний час. Доказів того, що дана довідка є неправдивою або відкликаною відповідним органом місцевого самоврядування матеріали справи не містять. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, с.Глинне Рокитнівського (нині Сарненського) району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Отже, з моменту аварії на ЧАЕС (26.04.1986) по 31.07.1986 позивач проживав та був зареєстрований в зоні гарантованого добровільного відселення, відтак має право застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, а також додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи в такій зоні, але не більше 6 років. Враховуючи викладене, позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ."

Матеріали заяви свідчать, що на виконання рішення суду від 25.12.2023 ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянуло заяву позивача про призначення пенсії від 22.06.2023 та за результатами її розгляду прийнято рішення №32 від 16.05.2024 про відмову у призначенні пенсії, через відсутність необхідного періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років.

За змістом рішення від 16.05.2024 до проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховано період з 24.10.1988 по 03.03.1997, оскільки заявник працював в м.Рівне, що територіально не відноситься до зони радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС; за результатом акту перевірки достовірності документів, наданих для призначення пенсії, про підтвердження факту реєстрації та постійного проживання заявника в зоні гарантованого добровільного відселення від 15.05.2024 №1700-1102-1/2872 встановлено, що довідка, видана виконкомом Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 21.06.2023 №4148 не достовірна, оскільки перевіркою не підтверджено зазначені період проживання заявника в зоні гарантованого добровільного відселення у с.Глинне Рокитнівського району Рівненської області.

Суд враховує, що в рішенні суду від 25.12.2023 судом вже спростовувалися доводи пенсійного органу про роботу позивача в м.Рівне період з 24.10.1988 по 03.03.1997, "позаяк зазначене не спростовує факту його проживання у цей період у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника".

Таким чином, при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії ГУ ПФУ в Рівненській області безпідставно не було враховано висновки суду, викладені в рішенні від 25.12.2023 у справі №460/18282/23.

Водночас, суд зауважує, що предметом судового розгляду у справі №460/18282/23 була перевірка правомірності рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 30.06.2023 №32 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Натомість, рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №32 від 16.05.2024, прийняте за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , не було предметом розгляду у справі №460/18282/23 і оцінка такому рішенню судом при розгляді справи не надавалася.

При цьому, суд враховує, що рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №32 від 16.05.2024 не є таким, що за своїм змістом дублює рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 30.06.2023 №32. Зокрема, останнє прийняте на підставі акту перевірки достовірності документів, наданих для призначення пенсії, про підтвердження факту реєстрації та постійного проживання заявника в зоні гарантованого добровільного відселення від 15.05.2024 №1700-1102-1/2872, яким встановлено, що довідка Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 21.06.2023 №4148 не достовірна.

Отже, при виконанні рішення суду від 25.12.2023 ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, з урахуванням інших підстав, обставини щодо яких не досліджувалися судом та оцінку яким судом в ході розгляду справи №460/18282/23 надано не було.

Встановлені обставини в їх сукупності можуть свідчити про виникнення нових спірних правовідносин, які не охоплені судовим рішенням у справі №460/18282/23, та які, у разі незгоди позивача з такими діями/рішеннями пенсійного органу, можуть бути оскаржені окремо.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З огляду на наведене, заяву позивача про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.05.2024 та зобов`язання вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення - слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 248, 294, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 09 жовтня 2024 року.

Суддя Н.С. Гудима