Справа № 160/26541/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 жовтня 2024 року Справа 160/26541/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

1. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку призначеної мені пенсії у 2010 році, та всі подальші перерахунки, включаючи останній від 27.02.2024 року, - такими які не відповідають ринковим вимогам, та знецінення національної валюти;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити новий перерахунок моєї пенсії з урахуванням:

а) всіх змін у законодавстві щодо індексації пенсій з 2010 року, включаючи щорічну індексацію відповідно до статті 42., Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

б) мого статусу внутрішньо переміщеної особи та відповідних соціальних гарантій;

в) повної індексації відповідно до рівня інфляції за весь період з 2010 року;

г) принципу диференціації пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати;

д) реального коефіцієнта заробітної плати (3,14), який відображає мій внесок у систему пенсійного страхування;

е) зміни курсу національної валюти та пов`язаного з цим знецінення пенсійних виплат;

3. Зобов`язати відповідачів здійснити перерахунок та виплату заборгованості з пенсії за весь період з моменту виходу на пенсію у 2010 році до теперішнього часу, з урахуванням всіх недоотриманих сум внаслідок неправильного обчислення розміру пенсії;

4. Зобов`язати відповідачів встановити розмір моєї пенсії не менше 7622,50 грн на місяць, що відповідає розрахунку з урахуванням реального коефіцієнта заробітної плати, та належної індексації за період з 2010 по вересень 2024 року;

5. Зобов`язати відповідачів надати письмове роз`яснення щодо проведеного перерахунку з детальним обгрунтуванням розрахунків, включаючи:

а) розрахунок коефіцієнту стажу та його вплив на розмір пенсії;

б) розрахунок середньої заробітної плати, яка використовується для обчислення пенсії;

в) детальний розрахунок всіх складових пенсії (базовий розмір, надбавки, доплати, індексації).

Згідно з частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року), у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч.6 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Порушуючи норми п.2 ч.5 ст.160 КАС України, у позовній заяві не зазначено відомі адреси електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, представника позивача та відповідачів.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.94 КАС України).

Згідно з ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом встановлено, що відповідно до наданої копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Дворічанським РВУМВС України в Харківській області 20.09.2001 року, місцем реєстрації позивача є - АДРЕСА_1 .

В той час як, у позовній заяві вказано, що у 2022 році позивач отримала статус внутрішньо переміщеної особи та відповідно до довідки від 14.04.2022 року №1241- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої на ім`я ОСОБА_1 , фактичне місце проживання/перебування позивачки є АДРЕСА_2 , однак, до матеріалів справи доказів на підтвердження місця проживання чи перебування позивача саме за цією адресою до суду не надано, у тому числі і вказану довідку.

Між тим, порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1.

Відповідно до цього Порядку, пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Із урахуванням викладеного, саме на територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем перебування позивача на обліку як одержувача пенсії покладено обов`язок виготовлення спірного посвідчення.

Доказів того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до позовної заяви не надано, як і не надано доказів порушення прав позивача саме з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Також, згідно із приписами ч.1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч.5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Предметом оскарження до адміністративного суду, у розумінні ч.1 ст. 5 КАС України, можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При зверненні до суду позивач визначив по справі відповідачем 1- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідачем 2- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Як встановлено судом, позивач в прохальній частині позову (п.1) просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії у 2010 році, та всі подальші перерахунки, включаючи останній від 27.02.2024 року, - такими які не відповідають ринковим вимогам, та знецінення національної валюти.

Водночас, позовні вимоги, викладені у прохальній частині не відповідають нормам п.4 ч.5 ст. 160 КАС України, оскільки неповно та некоректно сформульовані, а саме, в пункті 1 прохальної частини позову визначено вимогу про визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправним та в той же час, не конкретизовано, яке саме рішення оскаржується позивачем (дата та номер).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява позивача від 17.07.2024 року про перерахунок пенсії, адресована Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка фактично була розглянута листом від 23.08.2024 року №24641-24337/М-02/8-2000/24 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, однак, позивачем питання про оскарження вищезгаданого листа не ставиться, що унеможливлює суд визначитись із предметом спору по справі.

При цьому, доказів порушення прав, свобод та інтересів позивача саме з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суду не надано (листи, повідомлення, рішення про відмову, тощо), у зв`язку із чим, з урахуванням обставин справи позивачу слід визначитись із предметом спору (який саме акт індивідуальної дії нею оскаржується) та подати до суду уточнену позовну заяву в якій визначитись із суб`єктним складом сторін, із приведенням прохальної частини позову у відповідність до ч. 5 ст. 160 КАС України.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З тексту позовної заяви встановлено, що позивач фактично не погоджується з відмовою пенсійного органу у проведенні перерахунку призначеної ще у 2010 році, пенсії. Однак до суду із даним позовом остання звернулась лише 03 жовтня 2024 року, тобто поза межами строків звернення до суду, які встановлені ч.2 ст.122 КАС України (для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Суд зазначає, що поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

В силу положень ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Втім, позивач вказаних вимог закону не дотримався та разом з позовною заявою не подав клопотання (заяву) про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

За приписами ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, позивачем до суду повинні бути надані докази поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.169 КАС України).

За викладених обставин суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом дес днів з дня отримання копії вказаної ухвали шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, складеної у відповідності до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України (з визначенням належного суб`єктного складу сторін, наведенням змісту позовних вимог та викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги) із зазначенням відомої адреси електронної пошти та відомостей щодо наявності/відсутності у позивача, представника позивача та відповідачів електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі);

- доказів на підтвердження місця проживання чи перебування позивача за адресою:49057, м. Дніпро, вул. Россі, 61;

- доказів перебування ОСОБА_1 на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- обґрунтування підстав поважності пропуску звернення до суду, у разі необхідності подання заяви із зазначенням підстав для поновлення такого строку та подання відповідних доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1- Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідача 2- Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева