Справа № 520/8316/24
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 р. № 520/8316/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповідомлення військової частини за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повідомити військову частину за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, з метою виконання бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.01.2023 № 116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було направлено в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 . Так, під час перебування у оперативному підпорядкуванні, військовослужбовці виконували бойові завдання в місті Бахмут та його околицях у період з 17.01.2023 по 12.02.2023. Однак, відповідачем протиправно не повідомлено військову частину за місцем штатної служби військовослужбовців про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

У встановлений судом строк, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивачі 13.01.2023 прибули у відрядження до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання службових (бойових) завдань, однак вказує, що посилання представника позивачів про виконання останніми бойових завдань в м. Бахмут та його околицях у період з 17.01.2023 по 12.02.2023 не відповідає дійсності, оскільки вказані військовослужбовці перебували у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 в період з 13.01.2023 по 06.02.2023. Зазначив, що в облікових документах відповідача не міститься інформація про участь позивачів (в т.ч. і у відрядженнях) у бойових діях та заходах під час перебування у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 . Таким чином, у відповідача відсутній обов`язок повідомлення військової частини НОМЕР_2 (за місцем штатної служби) про безпосередню участь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 проходять військову службу Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується копіями військових квитків, наявних в матеріалах справи (а.с.34-51).

В позовній заяві представник позивачів зазначає, що з метою виконання бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.01.2023 № 116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було направлено в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 . Так, у позовній заяві вказано, що під час перебування у оперативному підпорядкуванні, військовослужбовці виконували бойові завдання в місті Бахмут та його околицях у період з 17.01.2023 по 12.02.2023.

З метою отримання інформації про надходження довідок про безпосередню участь позивачів у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, представник військовослужбовців зернувся із запитами до військової частини НОМЕР_2 від 29.09.2023 та до військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2023.

Листом №222/28/2693 від 13.11.2023 у відповідь на адвокатський запит, військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено про відсутність підстав для видачі довідок про безпосередню участь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях (а.с.53).

У відповідь на запит, військова частина НОМЕР_2 листом від 09.12.2023 №0501/8/1401 повідомила, що з метою виконання бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.01.2023 № 116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було направлено в оперативне підпорядкування командира підрозділу ГУР МО України " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Вказано, що станом на 10.12.2023 до військової частини НОМЕР_2 довідка від військової частини НОМЕР_3 не надходила (а.с.52).

Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2023 №13ДСК, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , 13.01.2023 прибули у відрядження до військової частини НОМЕР_1 до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань на підставі посідчень про відрядження від 13.01.2023 №№135-142 (а.с.144).

Одночасно, з наданого відповідачем копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2023 №15ДСК, суд встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , 13.01.2023 прибули у відрядження до військової частини НОМЕР_1 до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань на підставі посідчень про відрядження від 13.01.2023 №№135-142 (а.с.69).

Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2024 №38ДСК, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , 06.02.2024 вибули з відрядження (а.с.68).

З наданих військовою частиною НОМЕР_2 документів вбачається, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.01.2023 №13, позивачі вибули у відрядження до військової частини НОМЕР_4 з 13.01.2023 для виконання службових (бойових) завдань на підставі бойового розпорядження оперативно-стратегічного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.01.2023 №116/1/270т (а.с.138).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.02.2023 №38, позивачі прибули і приступили до виконання службових обов`язків з відрядження з військової частини НОМЕР_4 (а.с.137).

Також військовою частиною НОМЕР_2 надано до суду витяг з бойового розпорядження від №6/3/1/1129кп/ (а.с.139). Поряд із цим, дослідивши вказаний документ, суд вважає за доцільне зазначити, що зі змісту наданого витягу з документу неможливо встановити, ані характер бойових завдань, ані суб`єктів виконання бойових завдань, внаслідок чого і надати оцінку вказаному доказу. Будь-яких інших належних доказів військовою частиною НОМЕР_2 не наданго та не наведено обґрунтованих підстав невиконанання ухвал суду.

З метою захисту порушених прав та встановлення обставин безпосередньої участі позивачів у бойвих заходах, позивачі звернулись до суду з вказаним позовом.

Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (далі Порядок № 413).

Пункт 1 Порядку № 413 встановлює, що цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб.

Згідно п. 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пункт 4 Порядку № 413 визначає перелік документів, які є підставою для надання особі статусу УБД, які приймали безпосередню участь у Заходах, зокрема, довідка за формою згідно з додатком 6 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, яка викладена в новій редакції та затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 року № 887.

За змістом форми довідки (додаток 6 до Порядку № 413), остання видається на підставі та із зазначенням документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Таким чином, довідка видається на підставі наявного переліку документів, який підтверджує безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Суд зазначає, що видача спірної довідки пов`язується із обставинами саме безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується відповідним переліком документів, а не обставиною перебування в областях, які відповідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України були визначені, як регіони проведення бойових дій.

Відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України №168, доповненого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка підлягала застосуванню з 24 лютого 2022 року, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Телеграмою від 07.03.2022 №248/1217 Міністр оборони України (зміст телеграми відтворено в постанові Верховного Суду від 25.01.2024 № 560/1216/23) довів до відома, зокрема, командирів (начальників) військових частин, вимогу щодо виплати військовослужбовцям Збройних Сил України за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України, додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

У пункті 2.1 цієї телеграми зазначено, що порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022 (додається, далі - Порядок).

Пунктом 4 вказаної телеграми встановлено, що командири військових частин, до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин, щомісяця не пізніше 25 березня і в подальшому щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях за минулий місяць.

Згідно з Порядком, затвердженим Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- наказ (по стройовій частині);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки;

- список особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім цього, можуть використовуватися такі документи (за наявності):

- бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань;

- книга служби нарядів та подій, що відбувалися;

- постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад.

У телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 визначений перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Крім того, абзацом четвертим пункту 3 і пунктом 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 на командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), покладено обов`язок надавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах та щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Телеграмою Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529 пункт 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що в підставах про видання довідки (додаток №1) необхідно обов`язково зазначати документи, визначені абзацами третім або четвертим та абзацом п`ятим пункту 3 телеграми від 25.03.2022 №248/1298.

23.06.2022 Міністр оборони України видав окреме доручення №912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01.06.2022, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано вважати такими, що з 01.06.2022 не застосовуються (пункти 13, 14 окремого доручення).

У пункті 1 вказаного окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».

Водночас визначений в абзацах третьому і четвертому пункту 3 окремого доручення перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Аналогічним залишився й обов`язок керівників органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення (абзац перший пункту 4 окремого доручення).

Алгоритм дій посадових осіб щодо документування безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах наочно розкритий у Методичних рекомендаціях щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, які затверджені начальником Генерального штабу Збройних Сил України 18.05.2022 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

У вступі до Методичних рекомендацій зазначено, що ці рекомендації визначають механізм дій посадових осіб під час заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбачених пунктом 1 рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 25.03.2022 №248/1298, а їхнє застосування сприятиме забезпеченню своєчасної виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

Відповідно до Методичних рекомендацій документальне підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях схематично здійснюється в такому порядку:

1) після отримання військовою частиною бойового розпорядження вищого штабу про передачу її в підпорядкування створеного угрупування військ та висування у район виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкт наказу по стройовій частині щодо вибуття особового складу, який залучено до виконання бойового завдання; командир підрозділу подає рапорт про особовий склад підрозділу, який буде виконувати отримане завдання; начальник штабу робить відповідний запис у журналі ведення бойових дій та готує проєкт бойового наказу; командир частини видає бойовий наказ (бойове розпорядження) щодо сил і засобів та порядку виконання поставлених завдань;

2) після прибуття визначених підрозділів до району ведення бойових дій та початку виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкти наказів по стройовій частині щодо прибуття в район виконання завдань визначеного особового складу; командир підрозділу виконує бойові завдання та подає рапорти (донесення, звіти) про результати виконання бойових завдань; начальник штабу робить відповідні записи у журналі ведення бойових дій; командир частини видає бойові розпорядження щодо виконання бойових завдань;

3) під час здійснення військовою частиною заходів з організації виплати додаткової винагороди за минулий місяць: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, перевіряє, зокрема, наявність документальних підстав для видачі довідок про безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців приданого підрозділу іншої військової частини та готує проєкти відповідних довідок за формою, визначеною додатком 1 до рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298; начальник штабу підписує відповідні довідки; командир частини підписує наказ про виплату додаткової винагороди підпорядкованому особовому складу.

Отже, виплата військовослужбовцю Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою) безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

При цьому, якщо в першій телеграмі Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, був визначений альтернативно й передбачав можливість використання з цієї метою насамперед таких документів як бойовий наказ (бойове розпорядження), наказ (по стройовій частині) і журнал бойових дій, а рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або виконанні бойових (спеціальних) завдань - в разі його наявності, то в наступних розпорядчих документах Міністра оборони України, починаючи з 25 березня 2022 року, перелік відповідних документів визначений імперативно та має обов`язково включати: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.

Вказані вище висновки щодо правозастосування викладені в постанові Верховного Суду від 25.01.2024 у справі №560/1216/23, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

При цьому, перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.08.2024 року у справі №200/4100/23.

Судом встановлено, що та позивачі 13.01.2023 прибули у відрядження до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання службових (бойових) завдань, а 06.02.2023 останні вибули з відрядження. Вказані обставини підтверджено наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2023 №13ДСК, командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.01.2023 №15ДСК, командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2024 №38ДСК. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем.

Одночасно, з метою встановлення обставин справи, а також встановлення обставин безпосередньої участі позивачів у бойових заходах, ухвалами суду були вжиті наступні заходи, а саме:

- ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 05.04.2024 витребувано у військової частини НОМЕР_1 докази безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів за період з 17.01.2023 по 12.02.2023: а саме бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.01.2023 №116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск;

- ухвалою суду від 13.05.2024 витребувано від Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.01.2023 №116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, а в разі неможливості надання вказаних документів відповідні пояснення щодо участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів за період з 17.01.2023 по 12.02.2023: а саме бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань;

- ухвалою суду від 01.08.2024 зобов`язано позивачів надати письмові пояснення, відповідно до яких уточнити суду період, який на їх думку, охоплює спірні правовідносини, які виникли внаслідок протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (з - по: дата, місяць, рік). Повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії: бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.01.2023 №116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, а в разі неможливості надання вказаних документів відповідні пояснення щодо участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів за період з 17.01.2023 по 12.02.2023: а саме бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; посвідчення про відрядження від 13.01.2023 №№135-142; письмові пояснення, в яких зазначити: куди, з якою метою та на підставі яких наказів, розпоряджень, позивачі вибували з Військової частини НОМЕР_2 у період з 13.01.2023 по 06.02.2023. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії посвідчення про відрядження від 13.01.2023 №№135-142. Надати письмові пояснення, разом з підтверджуючими документами, в яких вказати: коли та з якою метою позивачі прибували у розпорядження Військової частини НОМЕР_1 в період з 13.01.2023 по 06.02.2023;

- ухвалою суду від 20.08.2024 застосовано до Військової частини НОМЕР_2 заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 3028 грн. 00 коп.

За наслідком вказаних процесуальних дій, військова частина НОМЕР_1 у письмових поясненнях зазначила про неможливість виконання ухвали суду від 05.04.2024 в частині надання витребуваних доказів: належним чином завірені копії бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.01.2023 №116/1/270Т, бойового розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 11.01.2023 №БР-104дск, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.01.2023 №6/3/1129кп/дск, з огляду на ненадходження вказаних документів до Військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_2 витребуваних доказів до суду не надала, причини ненадання суду не повідомила,

Суд зауважує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Поряд із тим, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду жодних належних доказів, які б спростовували твердження позивачів, що під час перебування останніх у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 з 13.01.2023 по 06.02.2023, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не виконували службові (бойові) завдання, за наслідками виконання яких, відповідач мав зобов`язання повідомити військову частину за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі позивачів у бойових діях та заходах за формою, затвердженою додатком №1 до телеграми № 248/1298.

Натомість відповідач підійшов формально до покладених на нього КАС України процесуальний обов`язок та зазначив, що у облікових документах військової частини НОМЕР_1 відсутні будь-які відомості з приводу участі позивачів у ойових діях чи заходах під час перебування у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 .

Однак, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачі під час перебування у відрядженні, виконували інші завдання, на які не розповсюджується дія Постанови №168, що в свою чергу звільняє відповідача від обов`язку видачі довідок за формою, затвердженою додатком №1 до телеграми № 248/1298.

Відповідач фактично переймає на себе функцію суду щодо збору та оцінку доказів, роблячи висновок про відсутність у нього обов`язку про повідомлення за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298, з огляду на самостійну оцінку наявних в нього доказів без надання їх до суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Зокрема, в адміністративному судочинстві на суб`єктів владних повноважень покладено деякі додаткові обов`язки для компенсування нерівних вихідних можливостей, такі як обов`язок доводити правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність цих рішень, дій чи бездіяльності; обов`язок подати до суду всі наявні у суб`єкта владних повноважень документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому суд звертає увагу на те, що з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень в контексті спірних правовідносин не виконав покладений на нього обов`язок ст. 77 КАС України щодо спростування факту виконання позивачами спеціальних бойових завдань та заходів, відповідно до Постанови №168, чи доведення, що позивачі виконували завдання, на які не розповсюджується дія Постанови №168, з метою дотримання засад адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути питання стосовно наявності чи відсутності правових підстав для повідомлення за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298, з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути питання стосовно наявності чи відсутності правових підстав для повідомлення за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у бойових діях або заходах за формою, затвердженою додатком № 1 до телеграми № 248/1298, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА