Справа № 320/13513/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Василенка Я.М.,

Ганечко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати відповідача винним у порушенні ним Закону України №1058-ІV та інших законів пенсійного законодавства;

- зобов`язати відповідача привести дані персоніфкованого обліку та Реєстру застрахованих осіб у відповідність до вимог чинного законодавства;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-ІV, чинного в 2015 році;

- зобов`язати відповідача встановити суму різниці між належною і фактично виплаченою пенсією за віком з 2015 року до теперішнього часу, і виплатити цю суму;

- зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду, завдану позивачеві своїми протиправними діями, в сумі 10000 гривень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: уточнену позовну заяву з належним чином сформованими позовними вимогами відповідно до приписів статті 5 КАС України та власне письмове підтвердження позивача про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення, та доручити суду першої інстанції відкрити провадження у даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що уточнена позовна заява разом з відповідними додатками та підтвердження не подання аналогічного позову була надіслана на адресу суду, втім при прийнятті оскаржуваної ухвали врахована не була, та не була надіслана на адресу позивача разом з ухвалою від 03.06.2024.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду суду від 03 червня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на час розгляду даної справи позивачем, визначені в ухвалі недоліки позовної заяви, усунуті не були в повному обсязі, а саме: не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, у силу вимог частини першої ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 4 частини п`ятої вказаної статті КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до п. 11 частини п`ятої ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року слугував факт необхідності надання уточненої позовної заяви з належним чином сформованими позовними вимогами відповідно до приписів статті 5 КАС України та власного письмового підтвердження позивача про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На виконання вимог вказаної ухвали 24 квітня 2024 року позивачем направлено було надіслано уточнену позовну заяву разом з відповідними документами, в якій останній просив:

- визнати дії відповідача по призначенню йому пенсії за віком за Законом України №1058-ІV протиправними;

- зобов`язати відповідача провести призначення позивачу пенсії за віком згідно з Законом України №1058-ІV, чинним в 2015 році, для чого:

- провести коректування одержаних даних персоніфікованого обліку (ф. ОК-2) з помісячним розподілом зарплати і нарахувань на неї за роботи тривалістю понад один місяць відповідно до тривалості їх виконання, як це передбачено законодавством;

- встановити помісячну заробітну плату позивача для призначення пенсії за фактично сплаченими страховими пенсійними внесками в межах максимального страхового внеску, зарахувати залишок фактично сплачених пенсійних страхонесків на 01.01.2008 як доплату до мінімального страхового внеску за наступні 20 міс. страхового стажу;

- зобов`язати відповідача виплатити йому недоплачену йому належну до виплати за Закону України №1058-1-ІV пенсію з серпня 2015 року;

- зобов`язати відповідача частково відшкодувати позивачеві матеріальну і моральну шкоду, заподіяну йому шляхом порушення життєво необхідних зв`язків, завдання моральних страждань через невиконання норм Закону України №1058-ІV та ігнорування звернень позивача щодо їх порушення - в сумі 10000 гривень.

Втім, судом першої інстанції не було надано жодної оцінки надісланим позивачем документам разом з уточненою позовною заявою до суду при винесенні ухвали від 03.06.2024.

При цьому, суд апеляційної інстанції констатує, що визначені в ухвалі недоліки позовної заяви, а саме: не надання власного письмового підтвердження позивача про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, свідчить про формальний підхід суду попередньої інстанції до позовної заяви позивача.

У даному випадку, недоліків, які перешкоджають розгляду справи по суті, і не можуть бути усунені в процесі підготовки справи до судового розгляду, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено.

При цьому, необхідну заяву з власним письмовим підтвердженням від 24.04.2024 ОСОБА_1 було надіслано на адресу суду 30 червня 2024 року.

У даному випадку, колегія суддів наголошує на тому, що повернення позову з формальних підстав унеможливлює доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасним.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Втім, суд не вбачає підстав для направлення справи для доручення суду першої інстанції відкрити провадження у справі, оскільки вказані дії не входять до повноважень суду апеляційної інстанції, згідно приписів статті 320 КАС України.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року - скасувати, а справу №320/13513/24 направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Я.М. Василенко

О.М. Ганечко