Справа № 500/4967/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4967/24

09 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2024 №980.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено щомісячної премії та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", що слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 13.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.08.2024 до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що приблизно о 07:00 год. 11.04.2024 позивач був виявлений командиром першої танкової роти танкового батальйону капітаном ОСОБА_2 на території тимчасового розташування танкового батальйону з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова та хода. За підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння був направлений до медичної роти військової частини НОМЕР_1 , для проведення освідчення на факт вживання алкогольних напоїв або психотропних речовин.

Відповідно до висновку № 7 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2024 о 07.40 встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (0,21 проміле).

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.05.2024 у справі № 220/794/24 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що дане рішення місцевого суду було обґрунтовано тим, що результат огляду у 0,21% не може беззаперечно свідчити про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, з огляду на обставини справи, оскільки фактично зазначений показник результату тестування є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.05.2024 у справі № 220/794/24 набрала законної сили 04.06.2024.

Зазначає, що зважаючи на відповідні факти, позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2024 № 980, не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 р. № 260 за квітень 2024 року.

20.08.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

Інших заяв по суті до суду не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

За порушення військової дисципліни, неналежне дотримання вимог статті 11 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV та статті 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV, а саме за вживання алкогольних напоїв (наркотичних чи психотропних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу та/або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння), наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2024 №980 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ", серед іншого, командира другого танкового взводу першої танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено дисциплінарне стягнення "догана".

Вказаний наказ видано на підставі висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2024 №7, рапорт командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2024 №11025.

Не погоджуючись із вказаним наказом, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 вказаного Закону).

Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі - Статут).

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

-бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

-беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

-дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

-поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;

-бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

-вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

-виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

-додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно з статтею 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551- XIV від 24.03.1999 затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

-додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

-бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

-виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

-поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

-не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Отже, до військовослужбовця висуваються підвищені вимоги, що пов`язано з особливим статусом Збройних Сил України та державною службою особливого характеру, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У свою чергу, недотримання військовослужбовцем зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення останнім військової дисципліни та службових обов`язків, які проявилися у вигляді перебування на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння.

Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що постановою від 24.05.2024 у справі №220/794/24 визнали невинним у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо наведеного суд зазначає наступне.

Суддею Великоновосілківського районного суду Донецької області здійснювався розгляд матеріалів, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за результатами якого у справі №220/794/24 було ухвалено постанову від 24.05.2024, яка набрала законної сили 04.06.2024.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, при розгляді вказаних матеріалів, суд прийшов до переконання, що результат огляду у 0,21% проміле не може беззаперечно свідчити про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, оскільки фактично зазначений показник результату тестування є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, що слугувало підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим, суд звертає увагу позивача на ту обставину, що оскаржуваним наказом його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни та службових обов`язків.

Натомість при розгляді матеріалів, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом встановлювалась наявність або відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

При цьому, встановлені постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.04.2024 в справі №220/794/24 обставини є відмінними від обставин, які досліджені в цій справі, а відтак не мають преюдиційного значення.

Суд зазначає, що правове регулювання вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для застосування заходів дисциплінарного впливу й не ставиться у залежність від того, чи притягнута особа до адміністративної відповідальності.

При цьому суд наголошує, що в матеріалах справи наявний висновок №7 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2024 о 07:40 год, яким встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, результатом огляду 0,21 проміле.

І навіть якщо такий показник результату тестування (0,21 проміле) є в межах похибки, та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, останнє, у даному випадку, не доводить відсутності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вживання спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби.

Як уже зазначалось судом, відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби спиртні напої.

Спірним наказом військової частини НОМЕР_1 притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, неналежне дотримання вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме, за вживання алкогольних напоїв, прибуття на службу та виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про підтвердження факту вчинення дисциплінарного правопорушення позивачем, а відтак, відсутності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу відповідача.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: с. Лосяч, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48710, РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.