Справа № 420/7317/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа №420/7317/24

провадження № К/990/37468/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 420/7317/24 за позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Одеського квартирно-експлуатаційного управління, зазначені в листі начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 30.01.2024 (вихідний №418) на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови внести зміни в узагальнені списки та повернення на доопрацювання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 документи полковника запасу ОСОБА_1 , рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.01.2024 (Протокол №1) щодо внесення зміни до облікової справи полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання, та запропонування зарахувати до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання полковника запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку отриманням інвалідності II групи, пов`язаної із захистом Батьківщини, та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 "Про зарахування особи до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання" 03.01.2024 про зарахування полковника запасу ОСОБА_1 до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024;

- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління внести зміни до загальних списків обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання щодо полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024;

- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління висвітити дані щодо полковника запасу ОСОБА_1 як особи, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 02.01.2024 в зоні відповідальності, на офіційному веб-сайті Міноборони.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 420/7317/24 і прийняти рішення про відмову у позові.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

У касаційній скарзі зазначено, що касаційна скарга має виняткове значення для відповідача, що мотивовано тим, що Одеське КЕУ веде облік казармено-житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 №448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» та Положенням про Одеське КЕУ, а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України в порядку статей 29, 30 Житлового кодексу України, тому ця справа має надважливе та виняткове значення для Одеського КЕУ, за для виконання покладених на управління обов`язків.

Також скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права, які наведено у постановах Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №359/4522/21, від 05.04.2023 у справі № 521/10615/20, від 10.05.2023 у справі № 522/13596/20.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивач віднесений до осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 12 частини 2 статті 7 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звільнений з військової служби та вийшов на пенсію у зв`язку із інвалідністю внаслідок війни, отже, є таким за яким зберігається право перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої служби, та таким, що набув право та потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у позачерговому порядку.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №359/4522/21, від 05.04.2023 у справі № 521/10615/20, від 10.05.2023 у справі № 522/13596/20, оскільки наведені висновки стосувалися визначення юрисдикції спору і Суд не розглядав спір по суті заявлених вимог.

Стосовно «виняткового значення» справи для її учасника, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Однак, твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього (підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України) не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

При цьому використання оціночних чинників, як-то: «винятковість значення справи для скаржника», «значення для формування єдиної правозастосовчої практики», або «суспільний інтерес» тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Доводи, наведені у касаційній скарзі, зводяться до цитування норм законодавства України, а також переоцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, і ґрунтуються на незгоді з висновками цих судів щодо їхньої оцінки. Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію суду права, що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є судом фактів, а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Отже, оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №420/7317/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику через підсистему «Електронний Суд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб