Справа № 274/5904/24
Суддя: Большакова Т. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/5904/24
Провадження № 2-а/0274/53/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить скасувати постанову інспектора Поберезького С.Л. Управління патрульної поліції в м. Вінниця, серія ЕНА № 2575637 від 10.07.2024, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 307 КУпАП.

Виклад позиції позивача

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що постановою серії ЕНА № 2575637 від 10.07.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 307 КУпАП з тих підстав, що 10.07.2024 о 10 год 45 хв він керував транспортним засобом KIA SORENTO, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Київській, 175 в м. Вінниці був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України.

Вказану постанову вважає незаконною, оскільки його вину не доведено, відповідач не розібрався в ситуації та не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону. Він є особою з інвалідністю ІІ групи та згідно п.2.3-в ПДР України йому дозволено не пристібатись ременем безпеки в населених пунктах. Окрім того, у постанові не вірно вказана адреса його проживання.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09.08.2023 представник відповідача, Управління патрульної поліції у Вінницькій області, надав відзив на позов, в якому заперечує обставини, викладені в адміністративному позові та вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначив, що працівник поліції діяв правомірно. Підставою для зупинки транспортного засобу позивача стало порушення ним ПДР України, позивач їхав будучи непристебнутим засобами пасивної безпеки. У ПДР України зазначено, що дозволяється пристібатись особам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки. З портативного відео реєстратора поліцейського вбачається, що позивач мав можливість пристебнутись. Тому відповідач мав всі підстави розглянути справу на місці вчинення та винести постанову.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до постанови серії ЕНА № 2575637 від 10.07.2024, складеної інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поберезьким С.Л., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

Згідно постанови - 10.07.2024 о 10 год 45 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SORENTO, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Київській, 175 в м.Вінниці, був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3-в ПДР України. Зазначено місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Норми права, застосовані судом

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Підпунктом «в» пункту 2.3. ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За положеннями ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Висновки суду

Надаючи оцінку оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 2575637 від 10.07.2024, складеної інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поберезьким С.Л., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 510 грн.

Згідно постанови - 10.07.2024 о 10 год 45 хв ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SORENTO, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Київській, 175 в м. Вінниці був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3-в ПДР України. Зазначено місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У графі 7 "До постанови додаються", зазначено: 467728.

З копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , виданого 01.05.2024, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності армії.

Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підпунктом «в» пункту 2.3. ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП представником відповідача надано диск з відеозаписом події, яка сталася 10.07.2024 за участю ОСОБА_1 , зафіксованим на нагрудну камеру поліцейського.

Так, з відеозапису з нагрудної камери вбачається, що працівником поліції зупинено автомобіль на блок посту, останній підходить до транспортного засобу позивача, при цьому водій та пасажир не пристебнуті. На початку розмови позивач не заперечив, що був не пристебнутий та пристебнув ремінь безпеки. У подальшому, працівник поліції виявив заглушки до ременя безпеки та повідомив, що буде складати постанову.

Під час розгляду справи позивач не погодився з порушенням, просив надати йому докази, на що працівник поліції повідомив, що все зафіксовано на камеру.

Також зафіксовано, що процедуру розгляду справи, зокрема, працівником поліції позивачу роз`яснено права та задоволено клопотання позивача скористатись правовою допомогою.

Аналізуючи заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування суд враховує, що позивач не оскаржує факт керування ним транспортним засобом, а також визнає факт наявності у його діях порушення п. 2.3.в, оскільки на обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він дійсно перебував під час руху автомобіля за кермом не пристебнутим, але вважає, що має право не використовувати засоби пасивної безпеки у межах населених пунктів у зв`язку із наявністю у нього ІІ групи інвалідності.

Таке твердження суд оцінює критично, оскільки виняток із загального правила для забезпечення безпеки дорожнього руху може бути застосовано за наявності визначених вказаною нормою умов фізіологічних особливостей у водія, які унеможливлюють користування ременями безпеки.

Відповідно буквальне тлумачення наведеної норми дає підстави для висновку, що вона не може поширюватися безумовно на всіх осіб із інвалідністю, а лише може стосуватися окремої групи інвалідів, які мають певні фізіологічні особливості, і лише у випадку, що саме такі особливості унеможливлюють користування засобами пасивної безпеки.

Про наявність таких особливостей у нього ОСОБА_1 суд не повідомив, у свою чергу із наданих доказів судом встановлено, що актом огляду МСЕК йому встановлена ІІ група інвалідності безтерміново з 20.03.2024. Поряд з цим, суду не доведено які саме фізіологічні особливості ОСОБА_1 можуть бути підставою надання йому можливості використовувати виняток із загального правила, закріпленого у п. 2.3.в. ПДР, докази їх наявності у матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи матеріали даної справи, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами, що встановлений у свідоцтві про хворобу діагноз є саме тими фізіологічними особливостями, які є підставою для надання йому можливості використовувати виняток із загального правила, закріпленого у п.п. в) п. 2.3 ПДР.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 20, 72, 77, 90, 132, 139, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження: вулиця Ботанічна, 23, м. Вінниця.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА