Справа № 160/13160/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13160/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в адміністративній справі №160/13160/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо відмови у відкликанні (скасуванні) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1222 від 10.08.2010 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії повернуто позивачу.

ФОП ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Зазначає, що у межах справи № 2а/0470/1550/12 позовні вимоги було мотивовано, зокрема, тим, що оскаржувана довідка підготовлена на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу», яке визнане нечинним в судовому порядку. У межах позову у справі № 160/13160/24 в основу доводів (підстав) позову покладено те, що має місце бездіяльність відповідача, яка встановлена за результатами прокурорської перевірки та небажання відповідача усунути порушення за заявою позивача. Тобто, заявлено, як інший предмет спору, так і викладені інші підстави позову. Також, у межах позову по справі № 160/12475/24 (головуючий суддя Дєєв М. В.), на яку міститься посилання в оскаржуваній ухвалі, були заявлені вимоги щодо визнання протиправними дії управління Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, що формування та видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1222 від 10.08.2010 року та ухвалою від 16.05.2024 року було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 160/12475/24. Тобто, у межах справи № 160/13160/24 заявлено інші позовні вимоги та підстави позову. Апелянт наголошує, що заборонено повторно звертатись до суду з тим же предметом і з тих же підстав. Однак, у цій справі позивачем заявлено позов, як з інших підстав, так і з іншим предметом, ніж у справах № 2а/0470/1550/12 чи № 160/12475/24.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд першої інстанції, повертаючи ухвалою суду від 31.05.2024 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 у справі № 160/13160/24, виходив з того, що позивачем поданий позов з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які вже неоднаразово були предметом судового дослідження, тобто, встановлено зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Більш того, формальне переформулювання позовних вимог у цьому позові додаткового свідчить про спробу позивача ухилитись від правових наслідків у вигляді відмови у відкритті провадження, визначених положеннями статті 170 КАС України.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що зроблені передчасно та без урахування усіх обставин, що стосуються визначених нормами КАС України дій під час отримання судом позовної заяви та вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, чи відмови у відкритті провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства дає підстави для висновку про наступну послідовність дій судді після отримання позовної заяви, а саме: з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У разі встановлення будь-яких невідповідностей позовної заяви, суд вчиняє процесуальні дії, шляхом постановлення відповідної ухвали.

Однак, суд першої інстанції, під час вирішення питання щодо прийнятності позовної заяви, надав їй оцінку лише з огляду на ст. 45 КАС України, п.п. 2 - 3 ч. 2 якої передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Отже, за викладеними нормами зловживання процесуальними правами є:

дії, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями,

подання завідомо безпідставного позову,

позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Суд першої інстанції дійшов висновку про зловживання процесуальними правами з підстави того, що позивачем поданий позов з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які вже неоднаразово були предметом судового дослідження. Тобто, жодних дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддям, позивачем не вчинено, а саме ці дії, за приписами п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України є зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Доводів щодо подання позивачем завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, судом першої інстанції не наведено та не встановлено зловживання процесуальними правами за наведених підстав.

У свою чергу, наслідком подання позову з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які вже неоднаразово були предметом судового дослідження, є процесуальні дія - відмова у відкритті провадження у справі.

Отже, обставини справи, за яких суд дійшов висновку про повернення позовної заяви в ухвалі суду від 31 травня 2024 року, не відповідають висновкам та резолютивній частині ухвали, що також свідчить про порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а відтак, передчасність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в адміністративній справі №160/13160/24 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі №160/13160/24 - скасувати.

Справу № 160/13160/24 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак