Справа № 280/5956/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/5956/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року (суддя Максименко Л.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України на користь ОСОБА_1 78 395 (сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто п`ять) грн.98 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 29.08.2021 по 28.12.2021, з утриманням усіх податків та зборів.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що дія КЗпП України на військовослужбовців не поширюється, грошова компенсація вартості неотриманого речового майна не є щомісячним чи одноразовим додатковим видом грошового забезпечення. Також зазначено про очевидну не співмірність сум середнього заробітку з розміром заборгованості за компенсацію вартості неотриманого речового майна.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, у період з 01.07.2016 по 28.08.2021 року ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військових частинах 3021, 3078 та НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №212 від 28.08.2021 капітан ОСОБА_1 , який відповідно до ч.5 п.2 підпункту «А» ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 30.07.2021 № 143 о/с у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, був виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення 28 серпня 2021 року.

Представник ОСОБА_1 звернувся до керівника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із адвокатським запитом щодо внесення до трудової книжки позивача записів про навчання у навчальному закладі, зарахування на службу, переміщення з однієї військової частини до іншої, присвоєння військового звання, посади тощо. Просив також виплатити ОСОБА_1 заборгованість зі сплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Листом від 23.12.2023 Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що якщо військовослужбовець до призову, прийняття на військову службу за контрактом не працював і не мав трудової книжки, йому мають завести трудову книжку на підприємстві, куди він вперше працевлаштовується. Вказано також, що згідно довідки-розрахунку начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 , яка була складена 28.08.2021, на момент виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення є особистий підпис останнього про те, що згідно арматурної картки № 1450 кількість предметів, дата видачі, сума вказані вірно, з розрахунком ознайомлений.

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невнесення записів до трудової книжки, невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно та з вимогою зобов`язати відповідача вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що положення трудового законодавства (в тому числі й Кодексу законів про працю) не поширюються на правовідносини, що виникають при визначенні норм оплати грошового забезпечення військовослужбовців, порядку такого грошового забезпечення, оскільки такі врегульовані спеціальним законодавством. Разом із тим, спеціальне законодавство, яким визначено порядок, умови, склад, розміри грошового забезпечення військовослужбовців, не врегульовує відносини, що пов`язані із затримкою розрахунку при звільненні (припинення контракту про проходження військової служби) військовослужбовців з лав Збройних Сил України, відповідальності за затримку розрахунку при такому звільненні. Відтак, в такому разі застосуванню підлягають положення Кодексу законів про працю України.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Зважаючи на викладене, суд зазначає про релевантність до спірних правовідносин приписів трудового законодавства з огляду на їх субсидіарний характер.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підставою для виплати передбаченого статтею 117 КЗпП України відшкодування відповідно до частини 1 цієї статті є: - нарахування сум належних працівникові при звільнені; - відсутність спору щодо їх розміру; - невиплата нарахованих сум в день звільнення.

Як зазначалося вище, довідкою розрахунком № 78 від 28.08.2021 було передбачено до видачі капітану ОСОБА_1 15 565,88 грн. компенсації за неотримане речове майно. Після проведених утримань, сума до видачі складала 10 490,95 грн. Спору щодо вказаної суми не було.

Як було встановлено судом першої інстанції, 28.12.2021 позивачу перераховано на картковий рахунок 10 490,95 грн. компенсації за невикористане речове майно, належних йому при звільненні, тобто здійснено остаточний розрахунок.

Затримка розрахунку при звільненні в цій частині становить 122 дні (за період з 29.08.2021 до 28.12.2021).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 «Про затвердження порядку обчислення середнього заробітної плати», у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно з п. 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як було встановлено судом першої інстанції, згідно даних Особової картки на грошове забезпечення ОСОБА_1 (а.с.62) грошове забезпечення позивача за період червень-липень 2021 року склало 39198,20 грн.

Середньоденний заробіток: 39198,20: 61=642,59 грн.

З урахуванням періоду затримки розрахунку 122 днів, розрахунку середньоденного грошового забезпечення позивача 642,59 грн., розмір середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні складає: 642,59х122=78 395,98грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 09 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш