Справа № 398/3171/23
Суддя: Молонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3171/23
Провадження №: 2-а/398/13/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"08" жовтня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Борозні Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Олександрія адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.06.2023 відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої він здійснював рух на транспортному засобі ГАЗ 31029 ЗНГ, держномер НОМЕР_1 , не маючи при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1. «ґ» ПДР України. Дану постанову вважає незаконною та такою що підлягає скасуванню з наступних підстав. Він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_2 та звільнений від вказаного страхування. Власник транспортного засобу, яким він керував, помер 28.04.2022 та питання щодо державної реєстрації транспортного засобу ним вирішується. Просить скасувати постанову серії БАД №085526 від 26.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 30.06.2023 суддею Неродою ЛМ. відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М., відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим визначено суддю Молонову Ю.В.

Ухвалою суду від 26.09.2024 суддею Молоновою Ю.В. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

У встановлений судом в ухвалі строк представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що в діях останнього вбачаються явні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Судом встановлено, що постановою серії БАД №085526 від 26.06.2023, складеної інспектором СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Ярифа Х.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. у зв`язку з тим, що 26.06.2023 о 16:30 год. в Кіровоградській області, м. Олександрія по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ марки ГАЗ 31029 ЗНГ, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1. «ґ» ПДР України.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань дорожнього руху.

Згідно з підпунктом «г» п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно посвідчення учасника бойових дій від 05 квітня 2023 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с. 10).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ГАЗ 31029 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_2 .

Позивач в обґрунтування позовним вимог посилається на рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7- рп2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України № 1961-1У від 01 липня 2004 року яким визначено, що транспортними засобами, що належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди, тощо) та зазначає, що керував даним транспортним засобом на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 2.2 ПДР, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем не було встановлено, що позивач не мав правових підстав для керування транспортним засобом марки ГАЗ 31029 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 23 грудня 2014 р. № 7-рп/2014 дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Позивач керував автомобілем марки «ГАЗ 31029 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності іншій особі - ОСОБА_2 , проте, при собі позивач мав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, отже, керував автомобілем на законній підставі, а його цивільна відповідальність застрахована державою.

Таким чином, з урахуванням висновку Конституційного Суду України у рішенні від 23 грудня 2014 р. № 7-рп/2014, позиція відповідача щодо обов`язку позивача мати при собі чинний страховий поліс є необґрунтованими.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 квітня 2018 року у справі № 686/17029/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, обставини, викладені позивачем в обґрунтування позову, знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії БАД №085526 від 26.06.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №085526 від 26.06.2023 стосовно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за постановою серії БАД №085526 від 26.06.2023 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя Ю.В. Молонова