Справа № 520/15415/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 жовтня 2024 року Справа № 520/15415/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () від 17.01.2024 №12, яким було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи та врахуванні довідок про заробітну плату під час обчислення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 06.03.2012 по 03.09.2012, з 25.02.2013 по 02.02.2014, з 24.02.2014 по 15.07.2014, з 23.07.2014 по 12.12.2014, з 10.03.2015 по 10.08.2015, з 14.09.2015 по 04.02.2017, з 15.03.2017 по 30.03.2017, з 03.04.2017 по 24.12.2018, починаючи з 04 лютого 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням заробітків, зазначених у архівній довідці від 12.01.2022 №18, довідках про доходи по формі №2-НДФЛ: довідці про доходи фізичної особи за 2014 рік №3053 від 12.12.2014, довідці про доходи фізичної особи за 2015 рік №5 від 09.12.2021, довідці про доходи фізичної особи за 2016 рік №5 від 09.12.2021, довідці про доходи фізичної особи за 2017 рік №4 від 09.12.2021, довідці про доходи і сумах податку фізичної особи за 2018 рік від 16.12.2021, виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії, починаючи з 04 лютого 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати пенсії за період з 04 лютого 2022 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням Суду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

04.02.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та надав необхідний пакет документів для призначення пенсії, в тому числі надав трудову книжку НОМЕР_2 , вкладиш до трудової книжки НОМЕР_3 , страхове свідоцтво №173-133-736 51, довідку від 28.03.2012 №775902 про постановку на облік, як платника податків, довідки про доходи та суми податків фізичної особи за 2014-2018 рр. довідку про заробіток від 12.01.2022 №18 та інші документи, необхідні для призначення пенсії.

26.12.2022 ОСОБА_1 подав заяву до ГУ ПФУ в Харківській обл., в якій просив: повідомити чи було враховано при обчисленні пенсії періоди роботи з 06.03.2012 по 03.09.2012 у Забайкальскому філіалі ТОВ «Термоелектро», з 25.02.2013 по 02.02.2014 та з 24.02.2014 по 15.07.2014 в Березовському філіалі ТОВ «Термоелектро», з 23.07.2014 по 12.12.2014 у ВАТ «Сибіренергоремонт», з 10.03.2015 по 10.08.2015 у ВАТ «Сибіренергоінжиніринг», з 14.09.2015 по 04.02.2017 у ВАТ «Сибіренергоінжиніринг», з 15.03.2017 по 30.03.2017 в АТ «Сибіренергоінжиніринг», з 03.04.2017 по 24.12.2018 в АТ «Сибіренергоремонт» на підставі трудової книжки, а в разі неврахування, при обчисленні пенсії, зарахувати зазначені періоди роботи; повідомити чи враховано під час обчислення пенсії заробітки, що зазначені у довідці №18 від 12.01.2022, в довідках про доходи та суми податків фізичної особи за 2014- 2018 рр., які наявні в матеріалах його пенсійної справи, оскільки були подані при первинному зверненні за призначенням пенсії, а в разі неврахування здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням заробітків зазначених в довідках.

За результатами розгляду заяви від 26.12.2022 позивачеві листом ГУ ПФУ в Харківській обл. від 24.01.2023 було відмовлено у зарахуванні вищезазначених періодів роботи, у зв`язку з тим, що зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, в тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідного фонду Держави СНД, на території якої провадилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Цим же листом відповідач відмовив у врахуванні довідок про заробітну плату, у зв`язку з відсутністю перевірки відповідності даних зазначених у довідках.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив Суд визнати протиправно бездіяльність ГУ ПФУ, щодо неврахування спірних періодів, та зобов`язання врахувати їх та здійснити перерахунок з урахуванням спірних періодів.

Рішенням суду по справі 520/8791/23 позов задоволено частково, Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішити питання про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів з урахуванням висновків суду у цій справі.

Вказане рішення набрало законної сили.

Однак відповідачем свого обов`язку не виконано.

Позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, проте отримав відмову.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 22 Порядку № 637 стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

В силу положень статті 6 Міжнародної Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди відбувається за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набирання чинності цієї Угоди. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди робота, які зараховуються в трудовий стаж.

Згідно зі статтею 1 вказаної Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасників даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, російської федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що кожна із сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, належні документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації та інші необхідні для трудової діяльності документи і завірений в установленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російську мову. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З аналізу наведених норм міжнародних угод, вбачається, що пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Призначення пенсії проводиться за поданням потрібних документів, які підтверджують право на неї згідно з законодавством держави проживання.

Стосовно необхідності легалізації (проставлення апостиля відповідним органом) архівних довідок №25-2253, №25-2254 від 31.05.2023, №106 від 23.06.2023, суд зазначає, що ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року та ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" (далі за текстом - Конвенція) встановлено, що документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

01.12.2022р. було прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». 22.12.2022р. названий закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23.12.2022р. цей закон набрав чинності.

Вказаний Закон передбачає: зупинення дії у відносинах з російської федерацією та Республікою Білорусь Конвенції та Протоколу до неї; вихід з зазначеної Конвенції та Протоколу до неї.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.84 Конвенції кожна Договірна Сторона може вийти з цієї Конвенції, направивши письмове повідомлення про це депозитарію за 12 місяців до закінчення поточного п`ятирічного терміну її дії. Мінська конвенція набрала чинності 19 травня 1994 року. Останнім днем чергового п`ятирічного періоду дії Конвенції для України є 18 травня 2024 року. З 19 травня 2024 року Конвенція буде вважатися припиненою для України у відносинах з усіма її сторонами. Після виходу України з Мінської Конвенції правове співробітництво у цивільних і кримінальних справах здійснюватиметься на підставі двосторонніх міжнародних договорів України з відповідними державами-учасницями Мінської конвенції та багатосторонніх міжнародно-правових інструментів, що діють в рамках Ради Європи, ООН, Гаазької конференції з міжнародного приватного права, чинних у відносинах з відповідними державами. За відсутності міжнародного договору співробітництво судів та інших компетентних органів у цивільних і кримінальних справах здійснюватиметься згідно з внутрішнім законодавством на основі принципу взаємності.

Таким чином, відповідно до цих норм права Україна продовжує бути учасницею і дотримуватись зобов`язань за Конвенцією щодо її учасників до настання терміну виходу України з Конвенції (зважаючи на те, що Конвенція була ратифікована Україною в жовтні 1994 року, це щонайменше 1 рік).

Однак, це правило не поширюється на відносини з російською федерацією та Республікою Білорусь, оскільки Законом України від 01.12.2022р. №2783-ІХ було зупинено дію Конвенції у відносинах з цими країнами вже тепер.

Отже, після набуття чинності Законом України від 01.12.2022р. №2783-ІХ норми Конвенція не можуть були застосовані у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь щодо будь-яких документів виданих та посвідчених у цих країнах, незалежно від дати їх видачі та посвідчення.

Натомість, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 04.02.2023р. №107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення.

Зважаючи на той факт, що станом на 24 лютого 2022 року Конвенція і Протокол до неї у відносинах з російської федерації та Республіки Білорусь діяли, і виготовлені або засвідчені там документи приймалися на території України без спеціального посвідчення, з прийняттям цієї постанови КМУ від 04.02.2023р. №107 документи цих держав і надалі приймаються на території України без спеціального посвідчення, але лише під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.

Після припинення воєнного стану в Україні та закінчення строку 6 місяців після його припинення передбачається проставлення апостиля, що випливає з наведеного вище.

Разом із тим, Україна залишається учасницею іншого міжнародного договору, а саме Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, про яку йде мова у спірному рішенні ГУ ПФУ в Хмельницькій області. російська федерація та Республіка Білорусь також залишаються учасницями цієї Конвенції. Зазначена Конвенція передбачає проставлення апостиля, якщо угода між двома чи декількома договірними державами не відміняють чи не спрощують дану формальну процедуру або не звільняють сам документ від легалізації (ст. 2.3 цієї Конвенції).

Вказана Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Суд зауважує, що у даному випадку записи трудової книжки між собою пов`язані хронологічно, містять реквізити наказів (їх дату та номер) про призначення на посаду, переведення з посади та звільнення з посади того підприємства, який їх видав, та завірені його печаткою.

При цьому суд враховує те, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Так, позивачем підтверджений період роботи на території російської федерації, що було досліджено судом по справі 520/8791/23.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 позов задоволено частково. Серед іншого зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням спірних періодів роботи з урахуванням висновків суду.

Проте відповідачем знову було відмовлено в задоволенні цих вимог.

Враховуючи те, що заяву позивача та додані документи, а також висновки суду по справі № 520/8791/23 не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області провести перерахунок пенсії з зарахуванням спірних періодів необхідно задовольнити.

Стосовно зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд відмовляє в задоволені цієї відмови, оскільки вважає її передчасною.

Таким чином позовні вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () від 17.01.2024 №12, яким було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи та врахуванні довідок про заробітну плату під час обчислення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 06.03.2012 по 03.09.2012, з 25.02.2013 по 02.02.2014, з 24.02.2014 по 15.07.2014, з 23.07.2014 по 12.12.2014, з 10.03.2015 по 10.08.2015, з 14.09.2015 по 04.02.2017, з 15.03.2017 по 30.03.2017, з 03.04.2017 по 24.12.2018, починаючи з 04 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням заробітків, зазначених у архівній довідці від 12.01.2022 №18, довідках про доходи по формі №2-НДФЛ: довідці про доходи фізичної особи за 2014 рік №3053 від 12.12.2014, довідці про доходи фізичної особи за 2015 рік №5 від 09.12.2021, довідці про доходи фізичної особи за 2016 рік №5 від 09.12.2021, довідці про доходи фізичної особи за 2017 рік №4 від 09.12.2021, довідці про доходи і сумах податку фізичної особи за 2018 рік від 16.12.2021, виходячи з офіційно встановленого курсу російського рубля до української гривні на момент призначення пенсії, починаючи з 04 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати пенсії за період з 04 лютого 2022 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням Суду.

Відмовити в задоволені інших вимог.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.