Справа № 160/21183/24
Суддя: Ремез Катерина Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ремез К.І.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з вимогами про:
- визнання протиправною бездіяльності Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради відносно ігнорувань заяв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо призначення позивача доглядальником батька інваліда ІІ групи;
- зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 доглядальником на непрофесійній основі ОСОБА_2 і скласти Акт встановлення факту здійснення догляду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.06.2024 позивач шляхом направлення цінного листа звернувся до Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради із заявою про призначення доглядальником на непрофесійній основі ОСОБА_2 (його батька), який є інвалідом ІІ групи з порушенням опори та руху, що підтверджується довідкою МСЕК від 20.04.2023. 24.06.2024 відповідач отримав вказаний лист, проте відповіді не надав. Позивач уважає бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
14.08.2024 через систему «Електронний Суд» відповідач подав відповідь на відзив. Проти задоволення позову відповідач заперечував, зазначив, що згідно Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 22.11.2023 № 66/43 (у редакції рішення міської ради від 19.06.2024 № 54/52) відповідач не наділений як функцією призначення доглядальника, так і складанням акту встановлення факту догляду. Відповідачем після розгляду надісланих позивачем документів, 04.07.2024 за вих. № 8/5-5 було підготовлено та надіслано письмове повідомлення на поштову адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив в заяві, а саме: АДРЕСА_1 , в якому було зазначено про необхідність в термін до 02.08.2024 надати до управління документи, які необхідні для прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні компенсації, а саме: висновок лікарської комісії медичного закладу щодо потребу в догляді ОСОБА_2 ; декларація про доходи та майновий стан; довідки про доходи сім`ї ОСОБА_1 за 1 квартал 2024 року; заява з банківської установи про відкриття рахунку або реквізити картки з банківської установи (за стандартом IBAN). У встановлений термін позивачем не було надано документів для вирішення питання щодо призначення або відмови в призначенні компенсації. Рішенням управління від 08.08.2024 № 4498 позивачу відмовлено з 01.06.2024 у призначенні компенсації у зв`язку з ненаданням повного пакету документів відповідно до п. 7 Порядку та направлено повідомлення про відмову в призначенні компенсації. Відповідач вважає, що предмет спору відсутній, оскільки заява позивача розглянута і їй надана відповідна оцінка.
Відповідь на відзив позивачем не надавалася.
Судом встановлені наступні обставини справи.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30.04.2021.
Позивач ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих осіб № 1666, яка видана 18.04.2024. Власником квартири згідно вказаної довідки є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як убачається з довідки серія 12 ААГ № 183374 від 20.04.2023, ОСОБА_2 безстроково встановлено другу групу інвалідності з 14.04.2023.
ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 27.03.2024.
20.06.2024 позивач ОСОБА_1 направив до відповідача цінний лист з описом вкладенням, у якому містилися Заява ОСОБА_1 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, заява ОСОБА_2 про згоду отримувати соціальні послуги, копія довідки про склад сім`ї, копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія паспорта ОСОБА_2 , копія ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , копія висновку МСЕК.
05.08.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.
07.08.2024 судом відкрито провадження у справі.
14.08.2024 відповідачем наданий відзив на позов, до якого додано копію заяви ОСОБА_1 № 973 від 26.06.2024 про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батькові ОСОБА_2 .
За змістом заяви вбачається, що позивач надає згоду на надання соціальних послуг на непрофесійній основі, просить призначити (перерахувати) йому компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.
До відзиву надано копію заяви ОСОБА_2 про надання згоди на отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від ОСОБА_1
04.07.2024 відповідач направив позивачу лист за вихідним номером 8/5-5 «Про розгляд заяви», у якому повідомив про необхідність надання додаткових документів для прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні компенсації у термін до 02.08.2024, що підтверджується реєстром списання конвертів маркованих у липні 2024 року.
08.08.2024 відповідачем прийняте рішення № 4498 про відмову у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, що підтверджується повідомленням № 4498.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Судом встановлено, що зміст заяв, поданих позивачем до відповідача, і зміст позовних вимог не є ідентичними.
Позивач, звертаючись до позивача листом від 20.06.2024, фактично виразив свою згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батькові ОСОБА_2 , а також просив про призначити (перерахувати) йому компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.
Порушені позивачем питання фактично вирішені відповідачем у рішенні № 4498 від 08.08.2024.
Звертаючись до суду, позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо ігнорування заяв щодо призначення позивача доглядальником батька-інваліда ІІ групи, а також зобов`язати відповідачу розглянути вказану заяву і скласти акт встановлення факту здійснення догляду.
Як убачається із наявних у справі доказів, поданих сторонами, заява позивача від 20.06.2024 розглянута відповідачем. Суд зазначає, що заяву позивач направив 20.06.2024, отримано відповідачем 25.07.2024, 04.07.2024 відповідачем заяву прийнято до розгляду і направлено позивачеві повідомлення про необхідність подання додаткових документів, 08.08.2024 прийнято рішення за результатами розгляду заяви. Отже, суд не вбачає підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною, оскільки заява розглянута і їй була надана оцінка 04.07.2024 та 08.08.2024.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання скласти акт встановлення факту здійснення догляду суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.06.2024 № 5-25/6 затверджений Порядок складання та видачі акту встановлення факту здійснення особами догляду (постійного догляду). Цей Порядок визначає механізм та умови обстеження комісіями із встановлення факту здійснення особами догляду (постійного догляду) при адміністраціях районів Дніпровської міської ради за результатами яких складається відповідний акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду). Обстеження для встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), яка здійснює догляд (постійний догляд), та складання відповідного акту здійснюється стосовно військовозобов`язаного, який не має права на призначення компенсації (допомоги, надбавки) на догляд, та якому було відмовлено в призначені компенсації (допомоги, надбавки) на догляд. Для отримання відповідного акту військовозобов`язаний подає заяву на ім`я голови адміністрації району Дніпровської міської ради та надає документи передбачені п. 2.3 Порядку. Розгляд заяви здійснює комісія. За результатами розгляду комісія з урахуванням наданих районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом матеріалів складає акт.
Як убачається з наявних у справі доказів, позивач не звертався до у встановленому Порядку із відповідною заявою про складання та видачі акту встановлення факту здійснення особами догляду (постійного догляду). Позивачем не вчинено юридично значимих дій, направлених на досягнення певного правового результату, про який він просить суд. Отже, права позивача у цій частині не порушені, а тому судовому захисту не підлягають.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Ремез