Справа № 420/23311/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «ТРАНСЛЕКС» (вул. 1 Травня, 5/180Н, м. Чорноморськ, 68000) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (пл. Бориса Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65008), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультурна, 9, м. Київ, 03150), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженої відповідальністю «ТРАНСЛЕКС» до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області №ПШ061423 від 01.07.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

Представник позивача зазначив, що на підставі акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047889 від 02.06.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області прийнято постанову №ПШ061423 від 01.07.2024 про накладення на ТОВ «ТРАНСЛЕКС» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В акті перевірки вказано, що під час перевірки встановлене порушення - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, які визначено ст.48 України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність тахокарт у кількості передбаченої ЄУТР або бланк підтвердження діяльності водія.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що прийнята постанова про застосування штрафних санкцій є протиправною та підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Водій ОСОБА_1 , що здійснював перевезення, не є найманим працівником ТОВ «ТРАНСЛЕКС», а надавав послуги з перевезення вантажу на транспортному засобі. Таким чином, ТОВ «ТРАНСЛЕКС» не є автомобільним перевізником, а являється лише замовником вказаного перевезення.

Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті №385 від 24.06.2010 визначає альтернативний перелік документів в залежності від того, який тахограф встановлений на транспортному засобі, зокрема: картка водія при цифровому тахографі, чи тахокарти при аналоговому тахографі.

Транспортний засіб, що перевірявся, обладнаний аналоговим тахографом лише 02.06.2024, та до цього періоду довгий час перебував у ремонті. Під час ремонту транспортного засобу водій ОСОБА_1 працював на інших автомобілях, на яких був встановлений цифровий тахограф, саме тому у нього відсутні тахокарти за попередні робочі дні та наявна картка водія.

Також у водія відсутній обов`язок пред`явлення бланку підтвердження діяльності, оскільки такий документ заповнюється виключно у разі невиконання водієм своїх обов`язків.

Окремою підставою незаконності прийнятої постанови представник зазначив те, що Положення №340 не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються під час надзвичайної ситуації воєнного характеру.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 15.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 15.08.2024 року.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки згідно товарно-транспортної накладної від 02.06.2024 №312900 автомобільним перевізником є ТОВ «ТРАНСЛЕКС», а замовником автомобільного перевезення виступає ТОВ «ЗЛАТО-ПОЛЕ», а інші документи водієм не надавались. Отже позивач являється суб`єктом відповідальності за вчинення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Під час перевірки встановлено, що транспортний засіб був обладнаний аналоговим тахографом, отже відповідачем перевірялась наявність у водія транспортного засобу тахокарт протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення, або бланку підтвердження діяльності водія (через невиконання перевезень).

На момент перевірки водієм ОСОБА_1 надано під час перевірки лише 2 тахокарти: за 06.05.2024 та за 02.06.2024.

Представник зазначив, що суть перевірки полягає у дослідженні дотримання режиму праці та відпочинку конкретним водієм (в даному випадку ОСОБА_1 ) під час його робочої зміни та протягом 28 попередніх днів.

Тобто, якщо водій транспортного засобу ОСОБА_1 протягом попередніх 28 днів керував також іншими транспортними засобами (навіть тими, де встановлено цифрові тахографи) - він повинен надати посадовим особам Укртрансбезпеки усі 28 тахокарт/або роздруківок з цифрового тахографа, складених на його ім`я та прізвище, незалежно від того, одним чи різними транспортними засобами керував водій.

Також представник відповідача зазначив, що режим надзвичайної ситуації тривав в Україні більше трьох років, а воєнний стан вже триває з 24 лютого 2022 року, тому твердження позивача щодо можливості невиконання автомобільними перевізниками такий довгий проміжок часу вимог законодавства щодо здійснення перевезень, є безпідставним. Отже дія Положення №340 поширюється на спірні правовідносини.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання ТОВ «ТРАНСЛЕКС» та суб`єктом владних повноважень територіальним органом Укртрансбезпеки.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.03.2007 року ТОВ «ТРАНСЛЕКС» зареєстровано як юридичну особу, що здійснює господарську діяльність, зокрема, за видом діяльності код 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, транспортний засіб (вантажний сідловий тягач-Е) марки DAF 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причеп KRONE SD-27, реєстраційний номер НОМЕР_2 належать на праві власності ТОВ «ТРАНСЛЕКС».

Згідно з товарно-транспортною накладною №312900 від 02.06.2024 року ТОВ «ТРАНСЛЕКС» являється автомобільним перевізником вантажу (соняшникова олія) за транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 . Пункт навантаження м. Новий Буг, Миколаївська область, пункт розвантаження вул. Центральна, 1, с. Бірлача Балка, м. Чорноморське, Одеська область. Водієм визначений ОСОБА_1

02.06.2024 року посадовими особами Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км +434 м проведено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт перевізника транспортного засобу марки DAF 95XF430, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепу KRONE SD-27, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатами перевірки був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047889 від 02.06.2024, яким зафіксовано, що водій здійснював перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час здійснення вантажних перевезень у водія транспортного засобу були відсутні тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР або бланку підтвердження діяльності водія.

З актом перевірки водій ОСОБА_1 ознайомлений, в розділі «Пояснення водія про причини порушень» зазначив, що копію акту отримав, жодних пояснень водієм не зазначено.

Листом від 07.06.2024 року №49296/33/24-24 на адресу позивача надіслано запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 01.07.2024 року з 11:00 до 12:00 год.

Представник позивача надіслав відповідачу письмові пояснення від 01.07.2024 року, у яких зазначив, що водій ОСОБА_1 є автомобільним перевізником, оскільки тим надаються відповідні послуги позивачу. Також тахокарти за попередні робочі дні відсутні, оскільки транспортний засіб довгий час перебував у ремонті, тому водій ОСОБА_1 працював на інших автомобілях, на яких був встановлений цифровий тахограф, саме тому у нього наявна картка водія. Крім того Положення №340 не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються під час надзвичайної ситуації воєнного характеру.

01.07.2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки винесено постанову №ПШ061423, якою до позивача за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III (далі Закон №2344-III) застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17000 грн.

Позивач звернувся до Укртрансбезпеки зі скаргою на прийняту постанову №ПШ061423 від 01.07.2024, за результатом розгляду якої рішенням Укртрансбезпеки від 10.07.2024 №7404/3.1/15-24 постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняту постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567) визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено, зокрема, перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону.

Згідно з п.20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. (п.21 Порядку №1567).

Таким чином, визначальним для відповідальності згідно з Законом №2344-ІІІ є те, що автомобільним перевізником не дотримано вимог законодавства.

В межах даної справи першочерговому дослідженню підлягає статус позивача як перевізника в розумінні Закону №2344-ІІІ.

Відповідно до Акту №047889 від 02.06.2024 перевіркою встановлено порушення - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, які визначено ст.48 України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність тахокарт у кількості передбаченої ЄУТР або бланк підтвердження діяльності водія.

Статтею 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

У разі перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III).

Отже, згідно приписів абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III суб`єктом відповідальності - є автомобільний перевізник.

Згідно з ст.1 Закону №2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №047889 від 02.06.2024 посадовою особою відповідача зазначено, що під час перевірки транспортного засобу марки DAF 95XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом KRONE SD-27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать ТОВ «ТРАНСЛЕКС», водій ОСОБА_1 здійснював вантажне перевезення згідно ТТН від 02.06.2024 №312900.

Під час перевірки виявлено, що транспортний засіб обладнаний діючим аналоговим тахографом, однак відсутні тахокарти у кількості передбаченої ЄУТР або бланк підтвердження діяльності водія, чим порушено вимога ст.48 Закону №2344-ІІІ.

Судом встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної від 02.06.2024 №312900 у розділах автомобільний перевізник зазначено: ТОВ «ТРАНСЛЕКС», водій ОСОБА_1 , вантажовідправник ТОВ «Злато-Поле», вантажоодержувач ТОВ «Чорноморський рибний порт».

Пунктом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв`язку №363 від 14.10.1997 року (далі Правила №363), визначено:

перевізник - фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, який надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил №363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Таким чином, товарно-транспортна накладна повинна містити обов`язкову інформацію (обов`язкові реквізити) визначену Правилами №363 та відображену у додатку №7 до Правил, зокрема щодо перевізника.

Судом встановлено, що під час перевірки посадовій особові відповідача надавалась копія ТТН від 02.06.2024 №312900, у якій автомобільним перевізником визначено ТОВ «ТРАНСЛЕКС».

Лише від 01.07.2024 року у поясненнях ТОВ «ТРАНСЛЕКС» зазначено про укладення між ТОВ «ТРАНСЛЕКС» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) договору про надання послуг від 02.06.2024 №02/06-24/1.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення вантажу з місця знаходження вантажу до пункту його призначення, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги на умовах визначених цим договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що замовник та виконавець за результатами надання послуги після кожного перевезення вантажу складають акт приймання-передачі наданих послуг із зазначенням найменування вантажу, кількості та вартості наданих послуг. акт приймання-передачі наданих послуг с підтвердженням сторін про належне виконання послуг виконавцем та підставою для здійснення розрахунків замовника із виконавцем.

Разом з тим, позивачем відповідачу разом з поясненнями, та до суду разом з позовом акт приймання-передачі наданих послуг, про те, що ОСОБА_1 виконано роботи згідно ТТН від 02.06.2024 №312900 із визначеною вартістю наданих послуг не надано.

Враховуючи те, що згідно з ТТН від 02.06.2024 №312900 ТОВ «ТРАНСЛЕКС» є автомобільним перевізником, а ОСОБА_1 - водієм, а також те, що під час рейдової перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом жодних документів про те, що позивач є неналежним перевізником не надав, суд дійшов висновку, що суб`єктом відповідальності за порушення, встановлене відповідачем 02.06.2024 року, являється саме ТОВ «ТРАНСЛЕКС» як автомобільний перевізник.

Досліджуючи суть встановленого відповідачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з актом №047889 від 02.06.2024 встановлено порушення - відсутність тахокарт у кількості передбаченої ЄУТР або бланк підтвердження діяльності водія.

07.09.2005 прийнято Закон України «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення» (ЄУТР) (далі Закон №2819-IV).

Статтею 14 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що міжнародні договори набирають чинності для України після надання нею згоди на обов`язковість міжнародного договору.

Отже, з прийняттям Закону №2819-ІV положення ЄУТР набрали чинності для України і є обов`язковими для виконання на її території всіма учасниками - Договірними Сторонами Європейської угоди з урахуванням поправок внесених до неї.

Пунктом 1.1 Інструкції №385 визначено, що її положення розроблені відповідно до вимог ЄУТР, Конвенції Міжнародної організації праці 1976 року про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт» та «Про дорожній рух».

Згідно з п.3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема:

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Таким чином, Інструкцією №385 визначено альтернативний перелік документів в залежності від того, який тахограф встановлений на транспортному засобі, а саме:

1) у разі обладнання т/з аналоговим тахографом використовуються тахокарти;

2) у разі обладнання т/з цифровим тахографом використовується картка водія.

Згідно з п.1.4 Інструкції №385 тахокарта - це бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Під час перевірки 02.06.2024 року посадовими особами відповідача встановлено, що транспортний засіб, що перевірявся обладнано аналоговим тахографом. Для перевірки обліку робочого часу водієм транспортного засобу надано 2 тахокарти (діаграмні диски тахографа): за 06.05.2024 та 02.06.2024 року.

Однак відповідно до положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі Положення №340) водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Суд не приймає доводи представника позивача, що Положення №340 не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються під час надзвичайної ситуації воєнного характеру, оскільки на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 06.06.2024 у справі №440/5921/23 та від 19.09.2024 у справі №200/7080/23.

Так Верховний Суд зазначив, що системний аналіз положень пункту 1.4. Положення №340 свідчить, що дія вказаної норми розповсюджується на перевізників лише у випадках, коли надзвичайна ситуація має безпосередній вплив на здійснення перевезення та унеможливлює або суттєво ускладнює виконання перевізником вимог цього положення. При цьому, Законом №2344-ІІІ не передбачено винятків у частині дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо обов`язкової наявності у водіїв транспортних засобів на момент проведення рейдових перевірок усіх визначених законодавством документів під час запровадження особливого правового режиму воєнного стану.

Верховний Суд враховуючи те, що воєнний стан вже триває більше двох років, дійшов висновку про безпідставність висновків судів попередніх інстанції щодо можливості невиконання автомобільними перевізниками такий довгий проміжок часу вимог законодавства щодо здійснення перевезень.

Таким чином, Положення №340, яким передбачено, що водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення, поширюється на спірні правовідносини.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахокарт) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Відповідно до пункту 6.4 Положення №340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).

Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Таким чином, водії зобов`язані надавати інспекторам для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахокарт. При цьому, факт нездійснення водієм перевезень може бути підтверджений лише бланком підтвердження діяльності.

Отже непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-III.

Під час перевірки 02.06.2024 року водієм на підтвердження обліку його робочого часу надано також картку водія, яка використовується при обладнанні транспортного засобу іншим видом тахографу - цифровим.

Однак за змістом положень Інструкції №385 такий документ як картка водія підтверджує облік робочого часу водія за обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно п.1.4 Інструкції №385 картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі.

Оскільки зчитування інформації з чіп карти водія можливе у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, суд вважає, що за змістом положень Інструкції №385 надання водієм під час перевірки транспортного засобу, обладнаного аналоговим тахографом, картки водія не підтверджує облік його робочого часу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, а також те, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тобто саме позивач повинен довести ті обставини на які він посилається належними та допустимими доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з п.27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд вважає, що відповідачем правомірно за формою згідно Додатку №5 до Порядку №1567 прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ061423 від 01.07.2024 року, якому на позивача за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» накладено штраф суму 17000 грн.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЛЕКС» (вул. 1 Травня, 5/180Н, м. Чорноморськ, 68000, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (пл. Бориса Дерев`янка, 1, м. Одеса, 65008, ), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультурна, 9, м. Київ, 03150, ), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ061423 від 01.07.2024 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.