Справа № 280/7105/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Справа № 280/7105/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії:

- рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії 15.09.2023 № 16 - скасувати;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі наявних документів, зокрема, Архівної довідки від 24.02.2022 року № 7-05/289, видану Архівним відділом виконавчого комітету БМР Запорізької області.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Розумом О.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1189397 від 28.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.09.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000, на підставі архівних довідок про заробітну плату № 7-05/288, № 7-05/289 від 24.02.2022, виданих Архівним відділом Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1993. Разом з тим, відповідач безпідставно не взяв у розрахунок зазначені довідки, оскільки періоди роботи на підприємстві підтверджуються наявними записами у трудовій книжці. Позивач зауважує, що у зв`язку з тим, що територія міста Бердянськ Запорізької області є тимчасово окупованою, він не може надати інших документів, крім тих, які знаходяться у Державному архіві Запорізької області. Таким чином, вважає, що відповідач неправомірно відмовив у перерахунку пенсії.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи та документів, що надійшли до суду.

20.08.2024 до суду надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у яких зазначено, що територіальним органом Фонду, який мав опрацювати заяву позивача про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Тому, ГУ ПФУ в Запорізькій області заяву позивача про призначення пільгової пенсії не розглядав та рішення щодо неї не приймав, отже не вчиняв протиправних дій щодо позивача, а тому не має відповідати в частині позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію позивачу, зарахування періодів роботи до пільгового та страхового стажу. По суті прийнятого відповідачем рішення вказано, що аналіз наданої позивачем заяви від 07.09.2023, щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 показує, що заявнику проводити перерахунок пенсії на підставі архівних довідок про заробітну плату № 7-05/288, № 7-05/289 від 24.02.2022, виданих Архівним відділом Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1993 неможливо, оскільки не надані первинні документи щодо нарахування заробітної плати, як передбачено статтею 40 Закону № 1058-IV. Відтак, прийнято рішення про відмову позивачу в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з не підтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно статті 40 Закону №1058-IV. Також звернуто увагу на дискреційність повноважень пенсійного органу по призначенню, перерахунку і виплаті пенсій. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.08.2024 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивач звернувся із заявою від 07.09.2023 щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців стразового стажу підряд до 01.07.2000. Головним управлінням прийнято рішення від 15.09.2023 № 16 про відмову у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з непідтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно до статті 40 Закону 1058. Просить відмовити у задоволенні позову.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 02.08.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у спосіб подання до суду належним чином оформленої відповідно до статті 167 КАС України заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій; доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Ухвалою від 09.08.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

07.09.2023 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії на підставі додаткових документів.

У матеріалах пенсійної справи наявні дві архівні довідки, видані виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області:

- від 24.02.2022 № 7-05/288 про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з січня 1984 року по грудень 1988 року включно. Підстава: Фонд ЛП-103, опис 1-ОС, спр.227, арк.55-61; спр.228, арк.37-43; спр.237, арк.37-43; спр.238, арк.37-43; спр.246, арк.36-42; спр.247, арк.37-43; спр.256, арк.37-43; спр.257, арк.37-43; спр.265, арк.35-41; спр.266, арк.31-37.

- від 24.02.2022 № 7-05/289 про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з січня 1989 року по грудень 1993 року включно. Підстава: Фонд ЛП-103, опис 1-ОС, спр.275, арк.37-43; спр.276, арк.37-43; спр.285, арк.37-43; спр.286, арк.58-64; спр.296, арк.61-67; спр.297, арк.55-61; спр.307, арк.61-64; спр.308, арк.131, 174, 223; спр.309, арк.37-38, 72-73, 110-111, 135, 199, 221; спр.318, арк.12-13, 28, 43, 59-61, 75, 91; спр.319, арк.11, 26, 38, 51, 68, 81-82.

Крім того, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 25.07.1980 щодо спірного періоду наявні записи про прийняття ОСОБА_1 на посаду шофера на ДП «Бердянська автобаза №19» (08.07.1983), про присвоєння 2 класу водія (01.10.1996), про присвоєння 1 класу водія (01.05.1997), про звільнення у зв`язку з переведенням (19.05.1997).

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області ухвалено рішення від 15.09.2023 № 16 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, згідно поданої 07.09.2023 заяви, у зв`язку з непідтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати відповідно статті 40 Закону 1058. Зазначено, що аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 07.09.2023, щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 показує, що заявнику проводити перерахунок пенсії на підставі архівних довідок про заробітну плату № 7-05/288, № 7-05/289 від 24.02.2022, виданих Архівним відділом Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1993 неможливо, оскільки не надані первинні документи щодо нарахування заробітної плати, як передбачено статтею 40 Закону 1058. Після проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки та підтвердження достовірності зазначених сум заробітної плати, питання щодо проведення перерахунку пенсії розглянути згідно чинного законодавства.

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі наданих довідок, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Визначення поняття страхового стажу та періоди, з яких складається страховий стаж, наводить стаття 24 Закону № 1058-IV. Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом першим частини другої цієї ж статті визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Судом встановлено наявність чітких та належно оформлених записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 25.07.1980 щодо періоду його роботи на ДП «Бердянська автобаза №19» з 08.07.1983 по 19.05.1997.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону №1058-IV. Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.04.2014 № 13-1) затверджено подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає, зокрема перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення виплати пенсії визначений розділом 2 Порядку №22-1.

Відповідно до абзаців першого та другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається па підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 Порядку № 22-1).

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України зокрема, у постановах від 17.03.2015 у справі № 21-11 а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14, та Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі № 358/1179/17, від 24.04.2018 у справі № 686/6278/17, від 12.06.2019 у справі № 752/21038/16-а.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні і особи з відповідною заявою (додаток 3).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств/установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії та додав архівну довідку від 24.02.2022 № 7-05/289 про заробітну плату за період роботи з січня 1989 року по грудень 1993 року включно.

У довідці вказано суми заробітної плати з розшифруванням, періоди роботи та зазначені підстави для видачі довідки. Суд зазначає, що довідка відповідає формі, встановленій у додатку 5 Порядку №22-1, в редакції, чинній на час видачі цієї довідки. Однак, відповідачем не взято до уваги зазначену архівну довідку у зв`язку з непідтвердженням первинними документами нарахування заробітної плати.

У контексті вказаного суд зауважує, що у постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що неврахування наданої позивачем довідки про заробітну плату є порушенням його конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.

При цьому, з наведених правових норм вбачається, що за бажанням особа має право звернутися до органу Пенсійного фонду за обчисленням пенсії із врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, надавши довідку про заробітну плату, яка має містити інформацію про назву первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Така довідка є підставою для обчислення пенсії за умови її підтвердження первинними документами.

У свою чергу, підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.

Між тим, неможливість пенсійним органом провести перевірку відповідності відомостей щодо заробітної плати позивачки наданим документам, не є підставою для відмови у врахуванні заробітної плати, зазначеної в довідках про заробітну плату.

Крім того, уваги потребує і той аспект спірних правовідносин, що підприємство, на якому працював позивач у спірний період (ДП «Бердянська автобаза №19», надалі перейменоване на Дочірнє підприємство «Бердянська Автобаза № 19» Закритого акціонерного товариства «Запоріжбудтранс», яке за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12.01.2007 є припиненим), та державний орган, який видав довідку від 24.02.2022 № 7-05/289 про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи з січня 1989 року по грудень 1993 року (виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області), знаходяться (знаходились) у місті Бердянськ, яке з 27.02.2022 є тимчасово окупованою територією України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Крім того, як зазначив позивач, він зареєстрований та проживає у місті Бердянськ, через що доступ до вебсайту Пенсійного фонду є обмеженим.

Очевидним є те, що необхідність збирати додаткові докази (первинні документи) щодо нарахування заробітної плати людиною похилого віку, яка проживає на тимчасово окупованій території, є додатковим тягарем для такої особи і не сприяє відновленню їх порушеного права, більш того, ставить під ризик життя та здоров`я позивача. До того ж, можливість збору відповідних доказів на непідконтрольній Україні території може бути значно обмежена, у той час як вони мають істотне значення для реалізації відповідних прав людини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відсутність у позивача можливості надати первинні документи щодо нарахування заробітної плати не позбавляє його права на отримання пенсії. У зв`язку з цим, неврахування спірних довідок є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №711/10426/16-а, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Інших підстав для неврахування відомостей, що містяться у довідках, органом Пенсійного фонду при відмові у проведенні перерахунку під час судового розгляду справи не зазначено.

Отже, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у нарахуванні пенсії з урахуванням поданої ним архівної довідки, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії 15.09.2023 № 16 підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі наявних документів, зокрема, Архівної довідки від 24.02.2022 року № 7-05/289, видану Архівним відділом виконавчого комітету БМР Запорізької області, то суд зазначає наступне.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.

Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.09.2023 та врахувати при розрахунку пенсії позивача архівну довідку про заробітну плату позивача від 24.02.2022 № 7-05/289 за період роботи з січня 1989 року по грудень 1993 року, видану виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Квитанцією від 03.08.2024 № 5928-9389-6537-0104 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.09.2023 № 16 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.09.2023 та врахувати при розрахунку пенсії позивача архівну довідку про заробітну плату позивача від 24.02.2022 № 7-05/289 за період роботи з січня 1989 року по грудень 1993 року, видану виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Гоголя, буд.34, м. Полтава, 36000; .

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.10.2024.

Суддя К.В.Мінаєва