Справа № 140/10945/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/10945/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення №2735 від 06.08.2024 про відмову в перетині державного кордону України, прийняте заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_2 .

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах, який становить шість місяців з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Згідно з частиною третьою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

Отже, у спорах, пов`язаних з відмовою в перетинанні державного кордону, законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду з дня прийняття відповідного рішення прикордонним органом.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправним рішення №2735 від 06.08.2024 про відмову в перетині державного кордону України.

Разом з тим, позовну заяву подано до суду через систему «Електронний суд» 30.09.2024, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку позовної давності, що подається одночасно з позовною заявою, в якій просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити даний строк. Заяву обґрунтовує тим, що звернувся до Волинського адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії у встановлений строк, проте отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху у справі №140/8736/24 від 26 серпня 2024 року. Усуваючи недоліки, подав нову позовну заяву. Однак 27 вересня 2024 року отримав ухвалу від 18 вересня 2024 року про повернення позовної заяви, оскільки ним не було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а також роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. На думку позивача, сплативши судовий збір, він має право на повторне звернення до адміністративного суду та отримати доступ до правосуддя.

Аналізуючи доводи позивача, суд вважає, що наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави пропуску такого строку не можна визнати поважними, з огляду на таке.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Тобто, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Так, наведені в заяві причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, оскільки позивачу було надано строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 26.08.2024 у справі №140/8736/24, та вказано, які саме та у який спосіб необхідно усунути недоліки позовної заяви.

Зокрема, позивачу у встановлений строк слід було подати нову редакцію позовної заяви разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій: уточнити відповідача до якого заявлено позовні вимоги з чітким викладенням змісту позовних вимог щодо нього, а в разі подання позову до декількох відповідачів - змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також докази сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Судом була надана оцінка заяві ОСОБА_1 , яка подана на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 26.08.2024 у справі №140/8736/24, та прийнято рішення про повернення позовної заяви.

Зокрема, підставою для повернення позовної заяви слугував факт невиконання вимог ухвали суду в частині сплати судового збору та надання доказів такої сплати.

При цьому жодних доказів на підтвердження наявності об`єктивних причин неможливості сплати судового збору у визначений судом в ухвалі від 26.08.2024 у справі №140/8736/24 строк позивач суду не подав.

Таким чином, сплативши судовий збір та повторно звертаючись з позовною заявою до суду 03.10.2024, ОСОБА_1 пропустив місячний строк звернення до суду.

Вказані позивачем у заяві обставини не можуть бути визнані достатніми підставами для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, оскільки реалізація права на звернення до суду зумовлена його власною пасивною поведінкою, яка полягає у несвоєчасній сплаті судового збору.

Позивачем жодним чином не обґрунтовано причин зволікання у сплаті судового збору, при цьому посилання останнього на звільнення від сплати судового збору на підставі пп.18 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, оскільки предметом спору є рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, а не тимчасове обмеження права на виїзд за межі території України (заборона виїзду), як помилково вважає позивач.

Суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналізуючи матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини, що зумовили його пропуск, не є поважними.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки наведені позивачем причини для поновлення строку звернення до суду судом визнані неповажними, тому позовну заяву належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені вище недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо заявлених позовних вимог, вказавши підстави для поновлення строку та додавши докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Б.Плахтій