Справа № 282/943/24
Суддя: Носач В. М.
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/943/24
Провадження № 2-а/282/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до поліцейського СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Гуменюк Іванни Русланівни, ГУНП в Житомирській області про скасування постанови від 05.07.2024 серії ББА №313558 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ББА №313558 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та стягнути з ГУНП в Житомирській області судові витрати на користь позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії ББА №313558 від 05.07.2024, винесеною поліцейською СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Гуменюк І.Р. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ч.1 ст.121, ч.6 ст.121 та ч.2 ст122 КУпАП за те, що нібито 05.07.2024 о 20 год. 56 хв. в с.Старий Любар по вул.Широкій Житомирського району Житомирської області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «ВАЗ» моделі «21121» д.н.з. НОМЕР_1 , у якого затоноване лобове скло тонувальною плівкою, водій після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та у транспортному засобі встановлено ГБО, не зареєстроване в установленому законом порядку, чим порушив п.31.1; 9.9; 31.4.7 ПДР України.

Представник позивача вважає, що складена постанова являється незаконною та абсолютно безпідставною.

Зазначає, що поліцейською ОСОБА_3 було грубо порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

За обставин зазначених у постанові ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом та не рухалася транспортним засобом взагалі в момент під`їзду службового автомобіля поліції. Поліцейські жодним чином не зупиняли транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а лише під`їхали до автомобіля, біля якого знаходилася ОСОБА_1 та в той момент двигун в автомобілі ОСОБА_1 був вимкнений, а тому ОСОБА_1 не може вважатися суб`єктом правопорушень згідно оскаржуваної постанови.

Підійшовши до транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейські попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Вході розмови поліцейська ОСОБА_4 повідомила, що експлуатація автомобіля із затонованим лобовим склом являється порушенням правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. Проте, працівники жодним чином не перевірили та не досліджували жодними сертифікованими приладами світлопропускання лобового скла транспортного засобу ОСОБА_1 , що в свою чергу підтверджує безпідставне притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Зазначає, що згідно ч.1 ст. 121 КУпАП водії притягуються до адміністративної відповідальності саме у разі встановлення ГБО з порушенням порядку переобладнання транспортних засобів, який затверджений КМУ та відповідно його експлуатація.

Однак, поліцейська ОСОБА_3 в п.5 оскаржуваної постанови описала об`єктивну сторону правопорушення «у ТЗ встановлено ГБО, не зареєстроване у встановленому законом порядку. Чим порушив п.31.1 ПДР України». Фактично поліцейська інкримінувала водію порушення п.31.1 ПДР України, проте кваліфікувала адміністративне правопорушення за ч.6 ст.121 КУпАП.

Враховуючи об`єктивну сторону ч.6 ст.121 КУпАП, адміністративна відповідальність за даним правопорушенням може наставати лише за порушення п.30.1 ПДР України, а не за порушення п. 31.1. чи 31.3 ПДР України. Тому поліцейська фактично допустила неправильної кваліфікації правопорушення, якого водій не вчиняв, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, так як в діях водія відсутня об`єктивна сторона даного правопорушення.

Окрім того, позивачу не було роз`яснено її права згідно ст.268 КУпАп та зміст ст.289 КУпАП.

Звертає увагу на те, що поліцейська ОСОБА_3 взагалі не розглядала справу про адміністративне правопорушення, що в подальшому призвело до неможливості реалізувати позивачем клопотання про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є суттєвим порушенням прав позивача.

Вважає, що поліцейською навіть при відсутності факту керування особою транспортним засобом неправильно було кваліфіковано виявлене правопорушення умовного водія за ч.2 ст.122 КУпАП.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності та суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Вважає, що при обставинах, коли водієм було порушено вимоги п.п. 9.9.б ПДР України «після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнена аварійна світлова сигналізація», не може бути кваліфіковане за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки в такому випадку відсутній факт початку руху чи зміни його напрямку, тобто відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Включення аварійної світлової сигналізації, відповідно до норм п.п. 9.1ґ ПДР, вважається попереджувальним сигналом, а зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його спрямування.

Вважає, що під час зупинки обов`язково потрібно включати світлову сигналізацію, як це передбачено правилами. Проте, штрафувати за невключену під час зупинки «аварійку» поліцейські не мають права, оскільки дані дії можуть передбачати лише попереджувальний характер (ст.125 КУпАП).

Такими протиправними діями поліцейською ОСОБА_4 було порушено права позивача передбачені ст.268 КУпАП та положення Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 р.

Вважає, що обставини як кожна самостійно так і в сукупності з іншими підтверджує відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, протиправність дій поліцейської ОСОБА_3 та незаконність складеної в результаті постанови.

Ухвалою суду від 9 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін.

4 вересня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву до якого додано диск з відеозаписами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Вказує, що зі змісту постанови вбачається, що 05.07.2024 о 20 год. 56 хв. по вул. Широкій в с.Старий Любар Житомирського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «ВАЗ 21121» номерний знак НОМЕР_2 , у якого затоноване лобове скло тонувальною плівкою, після зупинки на вимогу працівників поліції не увімкнула аварійну світлову сигналізацію та у транспортному засобі встановлено ГБО, не зареєстроване в установленому законом порядку, чим порушила п.п. 9.9, 31.1 та 31.4.7 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 9.9. Правил, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно п.п. 31.1в Правил, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Підпунктом 31.4.7 Правил передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, погіршують його прозорість.

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм поліцейським СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень передбачених частиною 1, 6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Причиною зупинки ОСОБА_1 , згідно п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», стало порушення нею вимог Правил дорожнього руху України.

Доказом встановлення вини позивача у порушенні правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео-докази.

Відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля установлено, що на відео зафіксовано рух автомобіля марки ВАЗ «21121» номерний знак НОМЕР_2 , порушення його водієм-позивачем вимог ПДР України, зокрема не увімкнення світлової аварійної сигналізації після зупинки на вимогу працівників поліції.

Переглядом відеозапису із нагрудного відео-реєстратора поліцейського установлено, що правоохоронці повідомили водію ОСОБА_1 про причину зупинки та суть скоєного нею правопорушення адміністративних правопорушень.

Також зафіксовано, що перед початком розгляду справи старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , правопорушника ( ОСОБА_1 ) ознайомлено зі ст.268 та ст.63 Конституції України, а також роз`яснено її право на отримання правової допомоги.

Правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч.1, 6 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Поліцейська чітко сформулювала кваліфікуючу ознаку проступку.

Зазначає, що позивачка жодним чином не була обмежена в своїх правах та обов`язках. Будь-яких клопотань у ході винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заявляла.

Твердження позивача на неправомірні дії збоку поліцейського допущені під час складання спірної постанови є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Просить розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення здійснювати без участі представника ГУНП в Житомирській області. Ухвалити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, відзив відповідача, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою винесеною інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Гуменюк І.Р. серії ББА №313558 від 05.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч.2 ст.122, ч. 1ст.121, ч.6 ст. 121 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що 05.07.2024 о 20 год. 56 хв. по вул.Широкій в с.Старий Любар Житомирського району Житомирської області, водій керував транспортним засобом, у якого затоноване лобове скло тонувальною плівкою, водій після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію та у транспортному засобі встановлено ГБО, не зареєстроване в установленому законом порядку, чим порушила п.п. 9.9, 31.1 та 31.4.7 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, ч.1 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою серії ББА №313558 від 05.07.2024, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статі 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема за ч.1 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України "Про національну поліцію".

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 9.9. Правил дорожнього руху передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.1. Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.4.7 Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Частиною 6 ст121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із дослідженого диску з відеозаписами вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не увімкнула світлову аварійну сигналізацію. Працівники поліції вказали водієві на причину зупинки транспортного засобу, а саме: затоноване лобове скло тонувальною плівкою. Проте, працівниками поліції не надано жодного доказу, який вказував на порушення водієм правил дорожнього руху. Відповідно до примітки до п.31.4.7 Правил дорожнього руху України, на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88.

Разом з тим, працівниками поліції жодного дослідження властивостей лобового скла, у тому числі замірів прозорості не проводилося. Вигляд лобового скла автомобіля ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів не зафіксовано.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорпушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Із дослідженого судом відеозапису встановлено, що відповідачем не зафіксовано та не надано суду доказів переобладнання та експлуатацію такого переобладнання на автомобілі, яким керувала позивачка ОСОБА_1 .

Відеозапис наданий відповідачем встановити наявність чи відсутність ГБО не вбачається можливим, оскільки на відео не було зафіксовано огляд автомобіля.

Таким чином, відповідачами не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, не зважаючи на те, що на дослідженому відеозаписі зафіксовано, що після зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 не увімкнула аварійно світлову сигналізацію, що підтверджує вчинення нею правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, чинний КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку доведеності вини ОСОБА_1 , за ч.2 ст.122 КУпАП не має права перекваліфікувати її дії з ч.6 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених передбачених ч.1 ст. 121, ч.6 ст.121 та ч.2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. 9, 72, 77, 121, 139, 194, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 , до поліцейського СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Гуменюк Іванни Русланівни, ГУНП в Житомирській області про скасування постанови від 05.07.2024 серії ББА №313558 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову серії ББА №313558 від 05.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Гуменюк Іванною Русланівною.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки: АДРЕСА_1 - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місце знаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Носач