Справа № 160/14838/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача -1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача -2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача -3 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
06 червня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.07.2024 року просить:
- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 27.09.2007 року до 18.07.2023 до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 та відмови в перерахунку (нарахуванні) пенсії згідно із Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 27.09.2007 року до 18.07.2023 року до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 18.07.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 14 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали суду від 14 червня 2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 , 02.07.2024 року надійшла заява про усунення недолік позовної заяви пазом із уточненим позовом
Ухвалою суду від 22 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином завірену копію матеріалів пенсійної ОСОБА_1 .
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками відповідачів-1, 2 та 3 22.07.2024 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
06 серпня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій наведені аргументи щодо обґрунтованості позовних вимог, аналогічні, що зазначені у позовній заяві, а також позивач заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
09 жовтня 2024 року до суду через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка за своїм змістом є аналогічною попередній. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.09.2007 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
18 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо переведення його на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності його заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та розглянуто ним.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області позивачу від 25.07.2023 року №877 було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до вимог ч.1 п.2 ст. 114 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Якщо особа в період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням працювала після 01.01.2004 на інших посадах (не за списком №1), то такі періоди до страхового стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, не зараховуються. Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи з 27.09.2007, причина інвалідності пов`язана з професійним захворюванням. Загальний стаж заявника складає 26 років 1 місяць 28 днів, стаж роботи в підземних умовах при безпосередній зайнятості по професіях затверджених КМУ від 31.03.1994 року № 202 складає 4 роки 0 місяців 0 днів. До заяви позивач додав довідку № 54 від 01.03.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видано ПАТ «ДТЕК Павлоград вугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Першотравенське». До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.12.1992 по 01.01.1993 р, оскільки відповідно до довідки № 54 від 01.03.2023 не вірно вказано Постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджено список професій у важких та шкідливих умовах праці (зазначено постанову Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994). Також не зараховано період роботи з 01.12.1993 по 12.04.1995 р, оскільки відповідно до довідки № 54 від 01.03.2023 не вірно вказано Постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджено список професій у важких та шкідливих умовах праці (зазначено постанову Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991р.). Враховуючи вищевикладене, підстав для проведення переходу згідно заяви від 18.07.2023 № 2568 немає.

09 серпня 2023 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо переведення його на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV.

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності його заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та розглянуто ним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.08.2023 року №877 позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до вимог ч.1 п.2 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. До заяви заявник додав довідку № 54 від 01.03.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану ПАТ «ДТЕК Павлоград вугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Першотравенське», стаж згідно якої становить 3 роки 3 місяці 24 дні. Інші довідки, які б підтверджували пільгові періоди роботи відсутні. Враховуючи вищевикладене, підстав для здійснення переведення з одного виду пенсії на інший немає в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

08 листопада 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання пенсійного забезпечення.

07 грудня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №81486-48986/А-01/8-0400/23 повідомило про те, що позивач отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 27.09.2007. ОСОБА_1 звертався з заявами від 18.07.2023 та 09.08.2023 та документами для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було розглянуто заяву від 18.07.2023 та прийнято рішення за №77 від 25.07.2023 про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, через відсутність необхідного пільгового стажу (10 років). В додаток до заяви від 09.08.2023 позивачем було надано уточнюючу довідку від 01.03.2023 №54, яка видана Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля». Відповідно до зазначеної довідки, пільговий стаж за Списком № 1 становить 03 роки 03 місяці 24 дні. Враховуючи вищевикладене, підстав для здійснення переведення з одного виду пенсії на інший немає в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за заявою від 09.08.2023 прийнято рішення за №77 від 18.08.2023 про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, через відсутність необхідного пільгового стажу (10 років).

29 квітня 2024 року позивач через свого представника по довіреності ОСОБА_2 звернувся із заявою в якій просив зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, період перебування ним на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 27.09.2007 року.

27 травня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №31793-20978/A-01/8-0400/24 повідомило позивача про те, що відповідно до вимог ч. 1 п. 2 ст. 114 до Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Якщо особа в період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням працювала після 01.01.2004 на інших посадах (не за списком № 1), то такі періоди до страхового стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, не зараховуються. Загальний стаж позивача складає 26 років 01 місяць 28 днів, стаж роботи в підземних умовах при безпосередній зайнятості по професіях затверджених КМУ від 31.03.1994 року № 202 складає 4 роки. До заяв від 18.07.2023 та 09.08.2023 про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч.1 ст. 114 Закону № 1058 додано довідку № 54 від 01.03.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видану ПАТ «ДТЕК Павлоград вугілля» відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Першотравенське». До пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.12.1992 по 01.01.1993, оскільки відповідно до довідки № 54 від 01.03.2023 не вірно вказано Постанову КМУ, якою затверджено список професій у важних та шкідливих умовах праці (зазначено постанову КМУ № 162 від 11.03.1994). Також не зараховано період роботи з 01.12.1993 по 12.04.1995, оскільки відповідно до довідки № 54 від 01.03.2023 не вірно вказано Постанову КМУ, якою затверджено список професій у важних та шкідливих умовах праці (зазначено постанову КМУ № 10 від 26.01.1991). Враховуючи вищевикладене, підстав для перерахунку пенсії немає в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями відповідачів щодо не переведення на пенсію за віком за Списком №1 та не зарахуванні періоду роботи з 27.09.2007 року до 18.07.2023 року до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV ) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ч. 1ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів ч. 3ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 3ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

За правилами ч. 5ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону № 1788-XII, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Період перебування позивача на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджено випискою з амбулаторної карти від 25.07.2007 року, актом №95 від 10.11.1993 року про нещасний випадок на виробництві, довідкою МСЕК №076568 від 21.08.2020 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги.

Суд зазначає, що відповідачами не заперечується факт перебування на інвалідності позивача, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Таким чином, доводи відповідачів про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності через відсутність 10-річного стажу роботи на провідних професіях, не відповідають вимогам Закону. Позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично відпрацювати 10 років на провідних професіях, тому, в силу вищезазначених норм Закону, період перебування на інвалідності слід зарахувати до стажу для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідачами 2 та 3 протиправно прийняті рішення про відмову позивачу в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 періоду перебування на інвалідності, а відтак такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню та як наслідок період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, а саме: з 27.09.2007 року по 18.07.2023 рік (день звернення з заявою про переведення на пільгову пенсію по віку) підлягає зарахуванню до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.12.2023 року 81486*4898Б/А-01/8-0400/23 та від 27.05.2024 року 31793-20978/А-01/8-0400/24 не підлягають задоволенню з огляду на те, що фактично права позивача були порушені саме рішеннями відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за своєю правовою природою є листами, а не рішеннями, тому не мають владно-управлінського підґрунтя, що є свідченням лише його інформативного характеру.

Щодо доводів відповідачів про не зарахування до пільгового стажу періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з підстав того, що робота після 01.01.2004 на інших посадах (не за списком №1), то такі періоди до страхового стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, не зараховуються, суд зазначає, що норми чинного законодавства подібних положень не містять, тому дана підстава не є обґрунтованою та такою, що підлягає застосуванню при вирішенні питання про зарахування до страхового стажу певного періоду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 здійснити з 18.07.2023 року перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає, що такі вимоги є передчасними, оскільки рішення про переведення позивача на інший вид пенсії ще не вирішено пенсійним органом та розрахунок пенсії ним не проводився, у зв`язку із чим, задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачами було відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком за Списком №1 через недостатність спеціального стажу, а здійснення обрахунку стажу відноситься до повноважень пенсійного органу, суд вважає, що у даному випадку у пенсійного органу наявна дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є - саме зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 18.07.2023 року, з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд зазначає, що порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки після вирішення питання про відмову в переведенні на пенсію за віком позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (як органу, що призначає пенсію та здійснює її перерахунок за місцем проживання особи) сформовану електронну пенсійну справу ОСОБА_1 , належним відповідачем в частині зобов`язання повторного розгляду заяви про переведення на інший вид пенсії, є саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене, з метою належного способу захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача буде визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.07.2023 року №77 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на іншій; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.08.2023 року №77 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на іншій та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 27.09.2007 року по 18.07.2023 року до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням висновків суду, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат здійснити на підставі частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ), відповідача-3 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 25.07.2023 року №77 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на іншій.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.08.2023 року №77 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з одного виду пенсії на іншій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 27.09.2007 року по 18.07.2023 року до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.07.2023 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 645,97 грн. (шістсот сорок п`ять гривень 97 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 645,97 грн. (шістсот сорок п`ять гривень 97 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 645,97 грн. (шістсот сорок п`ять гривень 97 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева