Справа № 260/4086/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4086/24 пров. № А/857/19365/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.

представник апелянта: Семен І.Р.,

представник відповідача : Сигидін О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 260/4086/24 за адміністративним позовом Закарпатської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції - Іванчулинець Д.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено.,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Закарпатська обласна рада (далі також позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі також відповідач), яким просила суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 74357408 від 20.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки рішення суду не виконане боржником, з поважних причин, підстав для ухвалення постанови про накладення штрафу у відповідача не було, відтак така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з цим Закарпатська обласна рада звернулося до суду з даним позовом.

16 липня 2024 року від представника позивача на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просив суд розглянути позовну заяву Закарпатської обласної ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 260/4086/24 з урахуванням змін, наведених у заяві, а саме:

1) визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 74357408 від 30.04.2024;

2) визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 74357408 від 20.05.2024.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року прийнято до розгляду заяву Закарпатської обласної ради про збільшення позовних вимог.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про накладення штрафу від 30 квітня 2024 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні ВП № 74357408.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. про накладення штрафу від 20 травня 2024 року у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні ВП № 74357408.

Не погодившись з прийнятим рішенням Міністерства юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до вимог статті 65 Закону, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Водночас, вказує, що поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами. При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Зазначає, що на момент винесення постанов, рішення суду не виконано, підстави для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження, з підстав встановлених законом - відсутні, а відтак слід застосувати до боржника заходи примусу у вигляді штрафу, оскільки законом прямо передбачені повноваження державного виконавця на винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення, які встановленні з метою здійснення достатніх дій для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов.

Крім цього, Міністерство юстиції України повністю заперечує проти ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про відмову в клопотанні про залучення третьої особи на стороні відповідача від 22.07.2024 №260/4086/24, вважає, що даною ухвалою грубо порушено права стягувача у ВП №74357408, бути учасником у даній справі.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано погодився з твердженнями позивача, що посадові особи Закарпатської обласної ради вжили достатніх у межах повноважень заходів щодо виконання рішення суду у справі № 308/7234/22.

Просить апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17 травня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення в цивільній справі № 308/7234/22, відповідно до якого позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення шостої сесії VIII скликання Закарпатської обласної ради від 19.05.2022 року № 577 «Про звільнення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» та наказ Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» від 09.06.2022 року № 68/о «Про звільнення директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» Олега Коцюби». Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» з 20 травня 2022 року. Стягнуто із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по 17 травня 2023 року у розмірі 813927,54 грн.. Стягнуто з Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

18 травня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було ухвалено додаткове рішення в цивільній справі № 308/7234/22, згідно якого стягнуто з Закарпатської обласної ради на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн..

Так, 06 лютого 2024 року Закарпатським апеляційним судом ухвалено постанову по цивільній справі № 308/7234/22, відповідно до якої апеляційну скаргу Закарпатської обласної ради, задоволено частково. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2023 року змінено, виклавши абзаци три, чотири резолютивної частини рішення суду в новій редакції: - поновити ОСОБА_1 на посаді директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» днем 09 червня 2022 року; - стягнути із Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» на користь ОСОБА_1 за період з 09 червня 2022 року по 17 травня 2023 року суму в розмірі 772 855,36 гривень (із зазначеної суми підлягають відрахуванню податки та обов`язкові платежі) середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судом встановлено, що 21 лютого 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано по цивільній справі № 308/7234/22 виконавчий лист.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 23 лютого 2024 року стягувачем - ОСОБА_1 подано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення суду.

До вищевказаної заяви стягувачем долучено оригінал виконавчого листа, копії паспорту стягувача та РНОКПП останнього.

Судом також встановлено, що 06 березня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Оленою Грайровною розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 308/7234/22 виданого 21 лютого 2024 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на виконання постанови Закарпатського апеляційного суду та відкрито виконавче провадження ВП № 74357408.

Вищевказану постанову, згідно матеріалів виконавчого провадження ВП № 74357408 скеровано сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом від 06.03.2024 року № 74357408/20.1/3.

18 березня 2024 року Закарпатська обласна рада - боржник у виконавчому провадженні ВП № 74357408 скерувала листа до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листа за № до 922/01.1-31. Так, згідно останнього обласною радою повідомлено, що обласна рада є колегіальним органом місцевого самоврядування та приймає рішення виключно на пленарних засіданнях обласної ради. Відповідно до п. 2.1.1 Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій - об`єктів спільної власності територіальних громад Закарпатської області, затвердженого рішенням обласної ради 29 липня 2021 року за № 338, керівники комунальних підприємств, установ, закладів призначаються на посаду на умовах контракту на підставі рішення Закарпатської обласної ради про призначення (погодження), з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними законами та установчими документами. Так, згідно статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород»», директор призначається на посаду та/або звільняється з посади за рішенням Засновника (Закарпатської обласної ради).

Вказав, що виконати постанову від 06 березня 2024 року у виконавчому провадженні ВП № 74357408 є можливим шляхом прийняття радою відповідного рішення на пленарному засіданні чергової сесії ради, провести яке заплановано на 21 березня 2024 року. На розгляд пленарного засідання буде винесено проект рішення про поновлення стягувача на посаді згідно рішення суду.

02 квітня 2024 року державним виконавцем винесено вимогу, відповідно до якої зобов`язано Закарпатську обласну раду надати виконавцю в строк до 10 квітня 2024 року інформацію щодо стану виконання рішення суду.

Так, Закарпатською обласною радою на виконання вимоги виконавця від 02 квітня 2024 року скеровано до останнього листа № до 922/01.1-31 (2) від 09 квітня 2024 року. У відповідності до вищезазначеного листа, боржник повідомив державного виконавця, що на пленарному засіданні обласної ради, яке відбулося 21 березня 2024 року за рішення по проекту рішення «Про поновлення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород»» проголосувало 9 осіб, відтак рішення не було прийнято. Окремо повідомлено, що Закарпатською обласною радою подано касаційну скаргу на рішення судів першої та другої інстанції.

10 квітня 2024 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Закарпатської обласної ради у справі № 308/7234/22.

30 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про накладення штрафу ВП № 74357408, а саме: за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Закарпатську обласну раду штраф на користь держави в розмірі 5100 грн..

Згідно супровідного листа від 30.04.2024 № 74357408/20.1/3 вищевказану постанову скерована сторонам виконавчого провадження ВП № 74357408.

З матеріалів виконавчого провадження також вбачається, що 20 травня 2024 старшим державним виконавцем ухвалено постанову про накладення штрафу № 74357408, згідно якої за невиконання рішення суду без поважних причин на Закарпатську обласну раду накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн..

Так, супровідним листом від 20.05.2024 № 74357408/20.1/3 підтверджується надіслання виконавцем вищевказаної постанови сторонам виконавчого провадження.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним постановами, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції скасовуючи оскаржувану постанову зокрема виходив з того, що визначальною умовою для накладення такого штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин, та на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Відтак суд дійшов висновку, що державний виконавець достеменно не пересвідчився у наявності чи відсутності поважних причин, які перешкоджали Закарпатській обласній раді виконати рішення суду, та, як наслідок, прийняв постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 30 квітня 2024 року ВП № 74357408 та постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. від 20 травня 2024 року ВП № 74357408 за повторне невиконання рішення суду, які є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №1404-VIII) визначено, шо виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Пунктами 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Приписами ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Із змісту ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII видно, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №826/14754/17.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність не настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №640/9234/19.

Щодо поважності причин невиконання рішення суду у цивільній справі № 308/7234/22 колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що виконати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2024 року у виконавчому провадженні ВП № 74357408 та в цілому рішення суду у цивільній справі № 308/7234/22 Закарпатська обласна рада може тільки шляхом прийняття радою відповідного рішення на пленарному засіданні чергової сесії ради.

Обласна рада є колегіальним органом місцевого самоврядування, який відповідно до пункту 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішує в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

За приписами частин першої-третьої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до частини десятої статті 59 вищевказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно пункту 7.5.3. Статуту Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород» (далі - Підприємство), затвердженого рішенням обласної ради № 686 від 03 листопада 2022 року, директор Підприємства призначається на посаду та/або звільняється (відкликається) з посади за рішенням Засновника (Закарпатська обласна рада).

Відповідно до 2.1.1. Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій - об`єктів спільної власності територіальних громад Закарпатської області, затвердженого рішенням обласної ради 29 липня 2021 року № 338, керівники комунальних підприємств, установ, закладів призначаються на посаду на умовах контракту на підставі рішення Закарпатської обласної ради про призначення (погодження), з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними законами та установчими документами.

Із матеріалів справи встановлено, що пленарне засідання чотирнадцятої сесії Закарпатської обласної ради VIII скликання відбулося 21 березня 2024 року.

Так, головою обласної ради виносився на розгляд пленарного засідання десятої сесії Закарпатської обласної ради VIII скликання 01.06.2023 проєкт рішення № 1057ПР/01- 16 «Про поновлення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород». Депутати обласної ради перед голосуванням за вказаний проєкт рішення були проінформовані про обов`язок виконати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 травня 2023 у справі № 308/7234/22. За вказаний проєкт рішення проголосували 29 депутатів і він не був прийнятий.

Згідно із результатами поіменного голосування, оприлюдненими на сайті Закарпатської обласної ради за посиланням: ph-14-21032024.zip-21032024 - ZIP archive, unpacked size 8 234 176 bytes, «за» проект рішення «Про поновлення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» проголосувало 9 депутатів, а отже - рішення не було прийнято.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що Закарпатська обласна рада надала пояснення своїх дій, спрямованих на реальне виконання рішення суду у справі № 308/7234/22, що підтверджується копіями листів обласної ради від 18.03.2024 № 922/01.1 -31 та від 09.04.2024 № 922/01-1-31.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що посадові особи Закарпатської обласної ради вжили достатніх у межах повноважень заходів щодо виконання рішення суду у справі № 308/7234/22, шляхом проведення голосування на пленарному чотирнадцятої сесії Закарпатської обласної ради VIII за проєкт рішення «Про поновлення директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» 21 березня 2024 року, проте проєкт рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора не набрав необхідної кількості голосів.

Щодо посилань скаржника в апеляційній скарзі на грубе порушення права стягувача у ВП №74357408 бути учасником у справі шляхом постановлення ухвали про відмову в задоволенні клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача від 22.07.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Суд першої інстанції зазначив, що предметом оскарження у даній справі є постанови державного виконавця про накладення штрафу на боржника (первинного та повторного), у зв`язку з тим, що останній не виконує рішення суду без поважних причин, проте суд не вбачає як рішення у справі, в разі задоволення або відмову у задоволенні позовних вимог, може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає погоджується із постановленою ухвалою суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 30 квітня 2024 року ВП № 74357408 за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню і відповідно, оскільки постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. від 20 травня 2024 року ВП № 74357408 за повторне невиконання рішення суду є похідною від постанови про накладення штрафу від 30 квітня 2024 року, то така постанова теж підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 260/4086/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 08.10.24