Справа № 420/18994/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати матросу ОСОБА_1 недоплаченої додаткової грошової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення, за періоди переміщення між лікувальними закладами та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в розмірі: 319676,89 грн. триста дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок);

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача недоплачену додаткову грошову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення, за періоди переміщення між лікувальними закладами та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в розмірі: 319676,89 грн. (триста дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Матрос ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема бригада морської піхоти).

Проте, 02.07.2023 року приблизно о 09.00 під час виконання бойового завдання поблизу АДРЕСА_1 у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , внаслідок мінометного обстрілу з боку ЗС РФ матрос ОСОБА_1 отримав поранення та санітарним транспортом військової частини був евакуйований до ПХГ Курахове (довідка в/ч НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 20.09.2023 № 182/6085).

Отже, матрос ОСОБА_2 у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебував у відпустці для лікування після поранення у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії у наступні періоди: з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по ЗО. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР.

22.02.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової грошової винагороди, а саме: недоплачену додаткову грошову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення, за періоди переміщення між лікувальними закладами та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Проте, відповідачем відповіді не надано, а також не здійснено виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування.

Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 24.06.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 19.07.2024 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою від 09.09.2024 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі №420/18994/24 повернуто заявнику без розгляду.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачем порушено вимоги статті 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Адже, відповідно до зазначеної статті, у разі зазначення у висновку військово-лікарської комісії права на відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), Позивач мав прибути до найближчого ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання документів з військової частини щодо надання відпустки, або безпосередньо прибути до військової частини НОМЕР_1 для оформлення такої відпустки.

Відповідач зазначає, що рішення, надані у заключеннях військово-лікарської комісії, є обов`язковими для командирів військових частин, але в свою чергу не можуть бути реалізовані, якщо зазначені рішення не доводяться до командирів частин безпосередньо медичними закладами, або військовослужбовцями у яких виникло право на отримання відпустки для лікування. Через зазначене, відпустка для лікування позивачу не надавалась.

Від ІНФОРМАЦІЯ_3 документи про надання позивачу відпустки для лікування на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходили. Особисто від позивача документів та рапортів із проханням про надання відпустки для лікування на адресу військової частини НОМЕР_1 не надходили. Докази про перебування позивача у відпустці для лікування до позовної заяви не надані. Докази про законність відсутності позивача на військовій службі в періоди з 03.08.2023 по 29.08.2023, з 02.09.2023 по 08.10.2023 та з 10.10.2023 по 27.10.2023 - відсутні, що в свою чергу містить ознаки ухилення від військової служби.

Враховуючи вищевикладене, дії військової частини НОМЕР_1 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 допущено не було, у зв`язку з чим вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, отже підстави для задоволення позовної заяви у цій справі відсутні.

02.09.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Матрос ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема бригада морської піхоти).

Відповідно до довідки форми 100 Стабілізаційного пункту 37-ї бригади позивач отримав ВОМП (02.07.2023) правої підколінної ділянки з вогнепальним переломом н/3 стегнової кістки та надколінника. ВОСП лівого плеча.

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від № 182/6085 від 20.09.2023 року матрос ОСОБА_1 02.07.2023 року одержав(ла) ВОСП в ділянці правого колінного суглоба, перелом надколінника. ВОСП проникаюче в колінний суглоб. ВОСП лівого плеча.

Травмування було отримано 02.07.2023 близько 09.00 в районі населеного пункту Золота Нива. Новосілківської територіальної громади, Волноваського району Донецької області в службовий час, під час виконання службових обов`язків, не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення. собі тілесного ушкодження. Під час травмування матрос ОСОБА_3 перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом).

Під час виконання службових обов`язків та бойового завдання з відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України знаходився на бойовій позиції. В наслідок мінометного обстрілу отримав ВОСП в ділянці правого колінного суглоба, перелом надколінника. ВОСП проникаюче в колінний суглоб. ВОСП лівого плеча. Після надання медичної допомоги був евакуйований до ПХГ КУРАХОВЕ,

Травма була отримана при виконанні завдань з захисту Батьківщини.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №13796 матрос ОСОБА_1 з 02.07.2023 по 05.07.2023 РОКУ перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «КЛШМД» ДМР після отриманого ним поранення.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3959 матрос ОСОБА_1 з 05.07.2023 по 18.07.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «УЦРЛ» ПСР. Для подальшого лікування переведений у військову частину НОМЕР_5 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1569 матрос ОСОБА_1 з 18.07.2023 по 02.08.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні військової частини НОМЕР_5 .

Згідно довідки ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 376 від 01.08.2023 року Матросу ОСОБА_1 надана відпустка для лікування після отриманого ним тяжкого поранення (за станом здоров`я) терміном на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3166 матрос ОСОБА_1 з 30.08.2023 по 01.09.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні після тяжкого поранення у хірургічному відділенні військової частини НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про хворобу № 956 (вих. №82 від 09.09.2023 року) військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 01.09.2023 року проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. За результатом проведеного огляду встановлено, що матрос ОСОБА_1 є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (з переоглядом через 6 місяців) внаслідок отриманого ним тяжкого поранення.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого відділення травматології № 13226/661 матрос ОСОБА_1 в період з 28.10.2023 року по 30.11.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «МОКЛ» МОР після отриманого ним поранення.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого відділення травматології № 14080/719 матрос ОСОБА_1 в період з 13.11.2023 року по 14.11.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «МОКЛ» МОР після отриманого ним поранення. Направлений для подальшого реабілітаційно-відновлюючого лікування до госпіталю ветеранів війни м. Миколаїв.

22.02.2024 року представником позивача до відповідача направлено заяву про виплату додаткової грошової винагороди позивачу, а саме: недоплачену додаткову грошову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров я після тяжкого поранення, за періоди переміщення між лікувальними закладами та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 02.07.2023 року 05.07.2023 року; з 05.07.2023 року по 18.07.2023 року; з 18.07.2023 року по 02.08.2023 року; з 03.08.2023 року по 01.09.2023 року; з 30.08.2023 року по 01.09.2023 року; з 28.10.2023 року по 30.11.2023 року; з 13.11.203 року по 14.11.2023 року.

Відповідно даних сервісу трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта» лист № 529 отримано відповідачем 27.02.2024 року.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову відповідачем не нарахована додаткова грошова винагорода за спірні періоди перебування позивача за період стаціонарного лікування після отримання травми у розмірі 100 тис. грн., у зв`язку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 в редакції, яка діє з 21.01.2023 року на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Водночас, відповідно до вимог пункту 1 Постанови КМУ № 168, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100 000 грн є встановлення таких обставин, як, зокрема: - перебування на військовій службі у період дії воєнного стану; - перебування на військовій службі у статусі військовослужбовця Збройних Сил України; - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини / перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та проходив лікування після поранення отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби у періоди з з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по ЗО. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР.

Відповідно до довідки №182/6085 від 20.09.2023 року про обставини травми, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , позивач отримав поранення під час несення служби.

В довідці вказано, що вона є Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому ця довідка, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Крім того, судом встановлено, що позивачу надано невідкладну допомогу та надана первина медична картка форма 100 від 09.07.2023 року, відповідно до якої позивач отримав ВОМП (02.07.2023) правої підколінної ділянки з вогнепальним переломом н/3 стегнової кістки та надколінника. ВОСП лівого плеча.

Форма № 100, яка передбачена наказом Генерального штабу Збройних сил України від 09.07.2018 №258 «Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України», та слугує в першу чергу для швидкого медичного сортування на етапі евакуації з району виконання бойового завдання з ознаками потреби в однорідних лікувально-евакуаційних i профілактичних заходах у відповідності з медичними показаннями, обсягом наданої медичної допомоги та прийнятим порядком евакуації.

Отже, основним та первинним документом, який підтверджує травму військовослужбовця, отриману під час бойових дій, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана лікарем (фельдшером) медичного пункту військової частини.

При цьому довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 376 від 01.08.2023 року Матросу ОСОБА_1 надана відпустка для лікування після отриманого ним тяжкого поранення (за станом здоров`я) терміном на 30 (тридцять) календарних днів.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, а протилежного не доведено відповідачем, що позивач за наслідками отриманого поранення під час захисту Батьківщини у спірних періодах перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах Міністерства оборони України.

Отже, суд критично оцінює доводи представника відповідача про необхідність особистого подання позивачем документів та рапортів із проханням про надання відпустки для лікування на адресу військової частини НОМЕР_1 , оскільки відповідно до частини 2 статті 262 Статуту внутрішньої служби ЗС України в особливий період медичні та інші документи направляються у електронному вигляді до військової частини закладом охорони здоров`я або ІНФОРМАЦІЯ_3. У разі неможливості направлення таких документів у електронному вигляді обов`язок по направленню документів у паперовому вигляді покладається на заклад охорони здоров`я або ІНФОРМАЦІЯ_3. Порядок направлення медичних та інших документів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 901 заклади охорони здоров`я, військові частини, ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюють надсилання таких документів (обмін такими документами) в електронній формі: постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії; довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ; рапорта військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військоволікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я. У разі потреби заклади охорони здоров`я, військові частини, ІНФОРМАЦІЯ_3 можуть здійснювати обмін іншими документами. Згідно пункту 5 Порядку № 901 медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються: військовою частиною, в якій військовослужбовець проходить військову службу, до закладу охорони здоров`я, де він перебуває на лікуванні,; військовою частиною, в якій військовослужбовець проходить військову службу, до ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначеного у рапорті військовослужбовця; штатною військово-лікарською комісією до закладу охорони здоров`я, де військовослужбовець перебуває (перебував) на лікуванні; закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, та до найближчого військово-медичного закладу охорони здоров`я протягом одного дня з моменту, коли військовослужбовець поступив на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я або вибув з нього; закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і ІНФОРМАЦІЯ_3, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я.

З огляду на викладене вище, обов`язок щодо надсилання медичних документів військовослужбовця покладений на відповідні лікувальні заклади, ІНФОРМАЦІЯ_3 та військоволікарські комісії. В той же час, військова частина, в якій військовослужбовець проходить військову службу має вжити заходів для встановлення поточного місця лікування військовослужбовця та має витребувати необхідні документи. Доказів вжиття відповідних заходів для захисту прав позивача, як військовослужбовця, відповідачем не надано.

За таких обставин, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. за весь час (періоди) перебування на лікуванні, а саме: з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по ЗО. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР.

Що стосується вимоги позивача в частині визначення суми додаткової винагороди в розмірі 319676,89 грн. (триста дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят шість гривень вісімдесят дев`ять копійок), суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги оскільки, нарахування, визначення суми такого нарахування та виплата додаткової винагороди належить до повноважень відповідача, які є дискреційними.

Відтак, розрахунок додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. за весь час (періоди) перебування позивача на лікуванні є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн. за весь час (періоди) перебування на лікуванні.

Що стосується обраного представником позивача способу захисту порушеного права, а саме стягнення з відповідача 319676,89 грн., суд дійшов наступних висновків.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, такий спосіб захисту порушеного права як «стягнення» є ефективним за умови визначення в рішенні суду конкретної суми, яку належить стягнути на користь позивача (стягувача), оскільки орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, виконує рішення про стягнення коштів шляхом їх списання з рахунку державного органу-боржника або за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. При цьому, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не наділений повноваженнями у будь-який спосіб змінювати присуджену на користь стягувача суму, зокрема утримувати з неї податки та інші обов`язкові платежі.

Тобто, визначені представником позивача способи захисту права є взаємовиключними.

Стягненню підлягають лише ті суми, які вже є нарахованими, в той час як додаткова винагорода відповідачем не нарахована.

А тому, з урахуванням зміни способу захисту порушених прав, позов у цій частині позовних вимог підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по 30. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по 30. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР, з урахуванням фактично виплачених сум.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.1,12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по 30. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 02.07.2023 по 05.07.2023 у ПХГ Курахове та КНП «КЛШМД» ДМР: з 05.07.2023 по 18.07.2023 у КНП «УЦРЛ» ПСР; з 18.07.2023 по 02.08.2023 у в/ч НОМЕР_3 ; з 03.08.2023 по 01.09.2023 у відпустці за висновком ВЛК; з 30.08.2023 по 01.09.2023 у в/ч НОМЕР_4 ; з 28.10.2023 по 30. 11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР; з 13.11.2023 по 14.11.2023 у КНП «МОКЛ» МОР, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.