Справа № 140/6185/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6185/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.02.2024 звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Проте, для розрахунку розміру пенсії за віком відповідач взяв показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 рр. як для перерахунку пенсії, а не згідно з нормами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, визначеної для призначення нової пенсії.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та зазначає, що її пенсія відповідно до Закону № 1058-IV має бути перерахована, виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021-2023 рр., що передували року звернення (2024 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України.

Крім того, позивач зазначає, що має право на отримання підвищення розміру пенсії за віком на 25 % відповідно до вимог частини третьої статті 29 Закону № 1058-IV, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії їй виповнилось 60 років, при необхідних 55-ти.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо переведення на пенсію по віку із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 рр. та в непроведені підвищення розміру пенсії за віком на 25 відсотків, та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2021-2023 рр.) та підвищити розмір пенсії за віком на 25 відсотків відповідно до вимог частини третьої статті 29 Закону № 1058-ІV з дня подачі заяви (27.02.2024).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 17).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 21-22) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки за заявою позивача з 08.01.2024 її переведено на пенсію за віком згідно із Законом № 1058-IV та підстави для обчислення розміру пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 рр. відсутні, позаяк положення частини другої статті 40 Закону № 1058-IV застосовуються саме при призначенні пенсії, а в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, яке врегульовано частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.03.2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ), а з 08.01.2024 позивача за її заявою переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, проведено перерахунок розміру пенсії, який визначений із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 рр., що підтверджується витягом з пенсійної справи (а. с. 6-11, 27-32).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у випадку призначення особі пенсії за одним законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, має місце саме призначення пенсії за віком вперше, а не переведення на інший вид пенсії згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV (постанова від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 11.07.2019 у справі № 264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі №591/5266/16-а).

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великою Палатою Верховного Суду від 31.10.2018 у праві № 876/5312/17).

З матеріалів справи вбачається, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років, призначеної за Законом № 1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, відповідач застосував середній показник заробітної плати за 2014-2016 рр.

Водночас, з огляду на те, що 08.01.2024 позивач вперше звернулася за призначенням пенсії відповідно до вимог Закону № 1058-ІV, тому в цьому випадку має місце не переведення з одного виду пенсії на інший в межах Закону № 1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 рр. (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23).

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, беручи до уваги повноваження суду, визначені у статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову частково у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо визначення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 рр., та зобов`язання відповідача здійснити з 08.01.2024 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу відповідно до Закону № 1058-ІV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 рр. (аналогічний спосіб захисту порушених прав застосовано у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23), та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Так, у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання підвищити розмір пенсії за віком на 25 відсотків відповідно до вимог частини третьої статті 29 Закону № 1058-ІV необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 29 Закону № 1058-ІV встановлено, що жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

Суд, відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 686/10709/17, від 11.12.2018 у справі № 752/13469/16-а, від 16.06.2022 у справі № 686/17753/17, та які полягають у такому.

Для підвищення пенсії на підставі статті 29 Закону № 1058-ІV необхідна сукупність умов, а саме: 1) звернення за призначенням пенсії за віком з більш пізнього віку, ніж передбачено абзацом першим частини першої статі 26 Закону № 1058-ІV; 2) не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку; 3) наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статі 26 Закону № 1058-ІV.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 з 12.03.2015 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, що підтверджується витягом з пенсійної справи (а. с. 27).

Таким чином, оскільки позивачу пенсія вже призначалась відповідно до Закону № 1788-ХІІ, тому права на отримання підвищення розміру пенсії, передбаченого частиною третьою статті 29 Закону № 1058-IV, вона не набула.

Суд відхиляє покликання позивача на висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а, оскільки правовідносини у зазначеній справі виникли до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, відповідно до якого частину третю статті 29 Закону № 1058-IV доповнено словами «за умови, що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія». Тому при вирішенні цієї справи підлягають врахуванню висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаних вище постановах Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 686/10709/17, від 11.12.2018 у справі № 752/13469/16-а та від 16.06.2022 у справі № 686/17753/17.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 605,60 грн, що був сплачений квитанцією від 09.06.2024 в розмірі 1211,20 грн (а. с. 3).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо визначення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити з 08 січня 2024 року перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх