Справа № 420/18496/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області) про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо не проведення індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.03.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796;

- зобов`язання відповідача здійснити індексацію та перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком з 2021 року (з 2012 по 2021 рік отримувала пенсію по інвалідності), обчислену відповідно до Закону Украі?ни від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) з урахуванням даних про стаж та заробіток. Згідно до матеріалів пенсійної справи вбачається, що було застосовано показник середньоі? заробітноі? плати по Украі?ни за 2018 2020 роки 9118,81 грн. Позивач 08.04.2024 року звернулася до відповідача із заявою щодо проведення індексації пенсіі? шляхом збільшення показника середньоі? заробітноі? плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення і?і? пенсіі? (за 2018-2020) на коефіцієнти збільшення 1,14 з 01.03.2022, 1,197 з 01.03.2023, 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до Постанов КМУ №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та №185 від 23.02.2022 року «Про індексацію пенсіи?них і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту наи?більш вразливих верств населення у 2024 році». Однак, листом від 25.04.2024 року відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсіі?. На думку позивача посилання відповідача на положення п.2 Постанови №127, п.4 Постанови №118 та п.6 Постанови №168 є безпідставним, оскільки вказаними нормами врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку нездійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня поточного року та дані положення постанов №№127, 118, 168 не свідчать про те, що пенсіі?, призначені за зверненнями які надійшли до 31 грудня відповідного року, не підлягають перерахунку. Перерахунок (індексація) пенсій на підставі ч.2 ст.42 Закону №1058-IV здійснюється шляхом збільшення показника середньоі? заробітноі? плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який? враховується для обчислення пенсіі?, та оскільки, показник середньоі? заробітноі? плати, з якої сплачено страхові внески, та який? враховується для обчислення пенсіі? позивачу становить 9118,81 грн., що визнається відповідачем, останній зобов`язаний був застосувати коефіцієнт підвищення, помноживши на нього вказаний? показник (9118,81 грн.) у кожному періоді перерахунку (індексації?). Будь-якого іншого способу проведення індексації? норми ст.42 Закону №1058-IV, Порядку №124, постанов №№127, 118, 168 не містять, зокрема і обмежень проведення індексації? особам, середньомісячний заробіток яких для обчислення пенсіі? перевищував показник середньоі? заробітноі? плати (доходу) в Україні для проведення перерахунку на відповідний рік. За таких обставин, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник ГУ ПФУ в Одеській області надав до суду письмовий відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що за заявою від 06.09.2021 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням страхового стажу роботи 43 роки 11 місяців (враховано по 30.09.2023) та при розрахунку пенсії за віком застосований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2018-2020 роки (9118,81 грн.) проіндексований відповідно до частини 2 статті 42 Закону, який врахувався при розрахунку пенсії за вислугу років. Розмір пенсії Позивача з 01.03.2024 складає 4969,58 грн., в тому числі розмір пенсії за віком 4494,96 грн., доплата за 13 років понаднормового стажу 139,62 грн., надбавка на індексацію з 01.03.2022 - 135,00 грн., надбавка на індексацію з 01.03.2023 - 100,00 грн., надбавка на індексацію з 01.03.2024 - 100,00 грн. Оскільки Позивачу пенсія за віком призначена в 2021 році із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (за 2018-2020 роки - 9118,81 грн), для врахування коефіцієнтів 1,14, 1,197 та 1,0796 при перерахунках пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 правових підстав не має.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також вказаною ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області надати до суду в строк для надання відзиву належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеськіи? області та з 2012 року отримувала пенсію по інвалідності, з 06.09.2021 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З розрахунку заробітку для обчислення пенсії позивача, наявного в матеріалах справи, вбачається, що загальний страховий стаж роботи складає 43 роки 11 місяців 12 днів (враховано по 30.09.2023), середній заробіток за 3 попередні роки становить 9118,81 грн (за 2018-2020 роки), середньомісячний заробіток для обчислення з урахуванням індивідуального коефіцієнту становить 10235,13 грн.

08.04.2024 року позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області про проведення індексації її пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018 2020 роки) на коефіцієнти збільшення 1,14 з 01.03.2022, 1,197 з 01.03.2023, 1,0796 з 01.03.2024.

Листом від 25.04.2024 року №13341-11944/Ч-02/8-1500/24 пенсійний орган з посиланням на пункти відповідних Постанов КМУ та вказанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у відповідні роки, що є меншими за показник середньої заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 , повідомив позивача, що оскільки пенсія за віком призначена в 2021 році із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (за 2018-2020 роки - 9118,81 грн), для врахування коефіцієнтів 1,14, 1,197 та 1,0796 при перерахунках пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 правових підстав не має

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом Украі?ни від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Згідно з положеннями ч.2 ст.42 Закону №1058-IV, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №124).

Цим Порядком відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (п.1 Порядку №124).

Пунктом 2 Порядку №124 визначено, що перерахунку підлягають, зокрема, пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV.

Перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли, зокрема, по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок) (п.3 Порядку №124).

Пункт 4 Порядку №124 визначає формулу обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно п.5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другогопункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пункту 4 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно п.п.6, 7 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону № 1058-IV на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).

З аналізу викладених норм Порядку №124 випливає, що єдиним випадком, коли Порядком винятково конкретизовано показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню і який відрізняється від того, який застосовано при обчисленні пенсії особи є випадок, передбачений у п.5 Порядку, яким передбачено перерахунок пенсій у 2019 році, у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. За відкритими даними показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. складав 3764,4 грн. і є меншим за той, який враховується для обчислення пенсії позивача (9118,81 грн).

У всіх інших випадках збільшується саме той показник середньої заробітної плати по Україні, який враховано при обчисленні пенсії особи.

16.02.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118).

Пунктом 1 вказаної Постанови установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком №124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

24.02.2023 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 вказаної Постанови установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком №124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

23.02.2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185).

Пунктом 1 вказаної Постанови установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком №124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Водночас, п.4 Постанови №118 установлено з 1 березня 2022 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2022 р. згідно з Порядком №124, щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні норми були встановлені п.6 Постанови №168 (доплата в розмірі 100 грн) та підп.6 п.2 Постанови №185 (доплата в розмірі 100 грн).

Пунктом 10 Постанови №168 установлено, що: у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Аналогічні положення передбачені п.3 Постанови №185.

Тобто у відповідності до вказаних положень Постанов №118, №168, №185 середня заробітна плата збільшується (множиться) на коефіцієнти збільшення 1,14; 1,197; 1,0796. Якщо в разі такого збільшення розмір пенсії не підвищується - пенсія збільшується на 135 грн - в березні 2022 року, 100 грн - в березні 2023 року та 100 грн - в березні 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема листа відповіді ГУ ПФУ в Одеській області №13341-11944/Ч-02/8-1500/24 від 25.04.2024 року щодо заяви позивача від 08.04.2024 року про проведення індексації її пенсії, відповідачем не проводилися індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року відповідно до Постанов №118, №168, №185 з врахуванням коефіцієнтів 1,14, 1,197 та 1,0796, через відсутність правових підстав, оскільки позивачу пенсія за віком призначена в 2021 році із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн. Водночас середня заробітна плата в Україні, яка застосовується для обчислення пенсії у 2022-2024 роках становить 6186,32 грн., 7405,03 грн. та 7994,47 грн. відповідно, про що також вказано у вказаному листі ГУ ПФУ в Одеській області.

Як вбачається з перерахунку пенсії та підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 нараховані надбавка 135 грн на індексації 01.03.2022 року, надбавка 100 грн на індексації 01.03.2023 року та надбавка 11 грн на індексації 01.03.2024 року. Доказів проведення індексації пенсії позивача з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року з врахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньоі? заробітноі? плати (доходу) за 2018-2020 роки, з якоі? сплачено страхові внески та якии? враховується для обчислення пенсіі? позивача у розмірі 1,14, 1,197 та 1,0796 відповідно суду не надано.

Суд не погоджується з висновками пенсійного органу викладеними у листі №13341-11944/Ч-02/8-1500/24 від 25.04.2024 року, з огляду на те, що ні Закон №1058-IV, ні Постанови №118, №168, №185 не містять обмежень щодо не проведення індексації у випадку коли середня заробітна плата (коефіцієнт), яка застосовується для обчислення пенсії позивачу (9118,81 грн) вища за середню заробітну плату в Україні, яка застосовується для обчислення пенсії у 2022-2024 роках (6186,32 грн., 7405,03 грн. та 7994,47 грн. відповідно).

Крім того, суд зазначає, що всупереч застосованому відповідачем тлумаченню норм Порядку №124 та Постанов №118, №168, №185, перерахунок (індексація) пенсій на підставі ч.2 ст.42 Закону №1058-IV здійснюється шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Даний показник щороку визначається Кабінетом Міністрів (у спірному випадку Постановами №118, №168, №185).

Оскільки, показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії позивачу становить 9118,81 грн., що визнається відповідачем, останній зобов`язаний був застосувати коефіцієнт підвищення, помноживши на нього вказаний показник (9118,81 грн.) у кожному періоді перерахунку (індексації).

Будь-якого іншого способу проведення індексації норми статті 42 Закону №1058-IV, Порядку №124, Постанов №118, №168, №185 не містять, зокрема і обмежень проведення індексації особам, середньомісячний заробіток яких для обчислення пенсії перевищував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні для проведення перерахунку на відповідний рік.

На переконання суду, посилання відповідача на положення п.4 Постанови №118, п.6 Постанови №168 та п.2 Постанови №185 є безпідставним, оскільки вказаними нормами врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку нездійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня відповідного року. Вищенаведені положення Постанов №118, №168, №185 не свідчать про те, що пенсії, призначені за зверненнями які надійшли до 31 грудня відповідного року, не підлягають перерахунку. Вказаними нормами врегульовано виплату щомісячних доплат до пенсій, у випадку нездійснення підвищення пенсій за зверненнями, що надійшли до 31 грудня відповідного року.

Суд зауважує, що викладені у відзиві доводи відповідача порушують вимоги ч.2 ст.42 Закону №1058-IV, якою закріплено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оскільки відсутні належні, достовірні та допустимі докази здійснення з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14; 1,197; 1,0796 відповідно у вказані періоди, відповідач протиправно не провів індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням вказаних вище коефіцієнтів та порушив право позивачки на належне пенсійне забезпечення.

Водночас суд зазначає, що згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення вказаної індексації пенсії позивача.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Разом з тим, п.4 ч.2 ст.245 КАС України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Та за таких обставин, наявні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року, у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо посилань відповідача на факт пропуску позивачем строку для звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Як свідчать обставини справи для відновлення свого права на отримання пенсії в належному розмірі позивач була змушена окремо самостійно звертатися з заявою від 08.04.2024 року до державного органу для проведення індексації, яку пенсійний орган і без звернення позивача в силу вимог закону повинен був самостійно здійснити.

Так відповідач надав відповідь листом від 25.04.2024 року, а до суду у цій справі позивач звернулася 13.06.2024 року, тобто в межах строку звернення.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду у справі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано квитанцію №5629-9732-0417-4529 від 13.06.2024 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 969,01 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а також те, що позов подано за допомогою електронного суду (в електронній формі), суд вважає за необхідне стягнути на її користь суму сплаченого нею судового збору у розмірі 968,96 грн. з ГУ ПФУ в Одеській області.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.03.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст.295, 297 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Іванов Е.А.