Справа № 380/16693/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/16693/22 пров. № А/857/8475/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Курильця А.Р., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі № 380/16693/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Кедик М.В. в м. Львові 18.03.2023 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову ГУ НП щодо перерахунку вислуги років та підготовки пакету документів відносно ОСОБА_1 для подачі в Управління Пенсійного фонду в Львівській області для призначення пенсії по вислузі років (від 06.09.2022 № Н-225/05/13-2022);

- зобов`язати відповідача провести перерахунок вислуги років позивачу, зарахувавши пільгову вислугу в календарну для виходу на пенсію: за період служби в органах УБОЗ, ОС - з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби;

- зобов`язати ГУ НП підготувати пакет документів відносно ОСОБА_1 для подачі в Управління Пенсійного фонду в Львівській області для призначення пенсії по вислузі років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана позивачем відмова щодо перерахунку вислуги років є правомірною, оскільки у ОСОБА_1 на момент звільнення не було необхідної календарної вислуги років, а саме 25 календарних років і більше.

Позивач не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 13.08.2000 проходила службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України.

Згідно з наказом ГУ НП від 09.03.2022 № 132 о/с «Про особовий склад» звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням): майора поліції ОСОБА_2 (0113313), інспектора сектору кадрового забезпечення Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП, з 09.03.2022.

Позивач звернулася до відповідача з заявою щодо оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 06.09.2022 № Н-225/05/13-2022 ГУ НП надало відповідь, що згідно з наказом ГУ НП від 09.03.2022 № 132 о/с ОСОБА_1 звільнена з служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) з 09.03.2022. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 20 років 06 місяців 25 днів. Права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких піших осіб», немає.

Уважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні та здійснення перерахунку стажу служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 1-2 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Статтею 17 Закону № 262-ХІІ визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Так, відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах зазначеного Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-XII встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постанова № 393).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пунктом 1 Постанови № 393 (тут і надалі в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (далі Постанова № 119), яка набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звільнення позивача зі служби в Національній поліції), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, служба в органах внутрішніх справ, Національної поліції.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 393 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам із спеціальним званням Бюро економічної безпеки, особам, зазначеним у пункті «ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», під час призначення пенсії згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, Бюро економічної безпеки або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови (2-1 Порядку № 393).

Пунктом 3 Порядку № 393 визначені випадки, коли до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, відбувається зарахування стажу служби на пільгових умовах.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що після прийняття Постанови № 119 статтею 12 Закону № 2262-XII і Постановою № 393 визначено однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування. Тобто, Постановою № 119 змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-XII та пунктів 1 - 2-1 Постанови № 393, календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 лише визначає певні періоди, які підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 31.2024 року у справі № 480/4941/22, у яких, серед іншого суд касаційної інстанції дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції, вислуга років позивача станом на 09.03.2022 (момент звільнення зі служби) у календарному обчисленні склала 20 років 06 місяців 25 дні, що недостатньо для призначення пенсії за пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки на момент звільнення зі служби, позивач мала вислугу років у календарному обчисленні 20 років 06 місяців 25 дні, замість необхідних 25 календарних років і більше, тому у відповідача були відсутні правові підстави для перерахунку вислуги років.

Враховуючи вищенаведене, висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а, на які покликався суд першої інстанції при вирішенні спору, помилково застосовані до спірних правовідносин, оскільки такі сформовані до внесення змін до Порядку № 393 у лютому 2022 року, тобто ґрунтуються на іншому правовому регулюванні, а тому не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, так як втратили свою актуальність для цього спору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі № 380/16693/22 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш