Справа № 520/26465/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 р. Справа № 520/26465/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.01.24 по справі № 520/26465/23

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Харківській області, апелянт), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області від 03.07.2023 №1023/20-40-24-12-08 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи, включити до реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Харківській області від 03.07.2023 №1023/20-40-24-12-08 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області з 01.07.2023 поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи, включити до реєстру платників єдиного податку.

Стягнуто з ГУ ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2684 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області зазначило, що ФОП ОСОБА_1 було виключено з Реєстру платників єдиного податку з 01 липня 2023 року на підставі акту про результати документальної (камеральної) перевірки платника єдиного податку з питань правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування від 03.07.2023 за № 20649/20-40-24-17-08 та рішення від 03.07.2023 за №1023/20-40-24-12-08. Визнаючи рішення контролюючого органу протиправним, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про безпідставність прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку на підставі висновків акту камеральної перевірки, з огляду на те, що вказаним видом перевірки не охоплюється питання щодо своєчасності сплати єдиного податку. Апелянт зазначив, що 21 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) змінено редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. Ці зміни набрали законної сили 01.01.2017 та надали можливість контролюючому органу встановлювати факт наявності податкового боргу зі сплати податків платниками.

Підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. При цьому, приписами податкового законодавства не встановлено, що акт перевірки складається за результатами саме документальної перевірки, як помилково зазначає суд у рішенні.

Відповідач посилався на правову позицію з цього приводу, викладену в постановах Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 820/5346/17, від 05.10.2021 у справі №815/1764/16 , від 22.06.2022 у справі № 810/2065/18.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що акт перевірки та рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийнято в один день, чим позбавлено права платника податків на надання своїх заперечень, апелянт зазначає про те, що позивач таким правом не скористався, жодних заперечень контролюючому органу не надав, хоча мав таку можливість.

Щодо зобов`язання судом першої інстанції поновити реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , апелянт зазначає, що відповідальним за реєстрацію та ведення реєстру платників єдиного податку є ДПС України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, тому ця позовна вимога не підлягала задоволенню у зв`язку з тим, що це є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 - без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області, Дергачівській ДПІ з 17.10.2011 та включений до Реєстру платників єдиного податку з 01.04.2022 платником ІІІ групи за ставкою 2% до доходу.

ГУ ДПС у Харківській області проведена перевірка за результатами якої складено акт перевірки від 03.07.2023 № 20649/20-40-24-17-08 про результати документальної (камеральної) перевірки платника єдиного податку з питань правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування.

Перевіркою встановлено, що за 1 квартал 2023 року та 2 квартал 2023 року у позивача наявна заборгованість.

03.07.2023, за результатами акту перевірки від 03.07.2023 № 20649/20-40-24-17-08 податковим органом прийнято рішення №1023/20-40-24-12-08 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2023.

Зазначений акт перевірки та прийняте на його підставі рішення було надіслано податковим органом позивачу рекомендованим листом 07.07.2023 та отримано ним 08.07.2023.

У зв`язку з тим, що анулювання реєстрації позивача, як платника єдиного податку, здійснено з порушенням норм податкового законодавства, він звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходи з того, що відповідно до положень п.п.75.1.1 п.7.5 ст.75 ПК України, предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання). Питання ж своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів є предметом документальної перевірки, як це передбачено п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Суд також зазначив, що у позивача не було можливості реалізувати право на подання своїх заперечень та додаткових документів і пояснень в порядку, визначеному п.86.7 ст. 86 ПК України, зокрема, але не виключно, документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, оскільки акт перевірки та оскаржуване рішення прийнято відповідачем в один день. Відповідач фактично позбавив позивача можливості подати свої заперечення (пояснення) та/або додаткові документи, що є порушенням чинного податкового законодавства.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що зміст акту перевірки не містить інформаційно-числові значення з прив`язкою до періодів про наявну заборгованість позивача.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено про те, що витяг з інтегрованої картки платника наведено у додатку 1 до акту.

За результатами акту перевірки від 03.07.2023 № 20649/20-40-24-17-08 прийнято рішення 03.07.2023 №1023/20-40-24-12-08 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.07.2023.

Суд зазначає, що в тексті рішення від 03.07.2023 №1023/20-40-24-12-08 зазначено вичерпний перелік документів, що стали підставою для виключення з Реєстру платників податку позивача, а саме: акт камеральної перевірки від 03.07.2023 № 20649/20-40-24-17-08; дані інформаційного реєстру ДПС України «Податковий блок» інтегрованої картки платника єдиного податку - фізичної особи підприємця.

Отже, при прийнятті рішення додаток 1 до акту перевірки від 03.07.2023 № 20649/20-40-24-17-08 податковим органом не використовувався, на відміну від даних інформаційного реєстру.

Окремо суд зазначив, що податковим органом прийнято рішення 03.07.2023 про виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку з 01.07.2023, що є самостійним порушенням.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача ФОП ОСОБА_1 , але вважає за необхідне змінити мотивувальну частину судового рішення з підстав та мотивів його прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (надалі за текстом - ПК України).

Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статі 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Положеннями підпункту 3 пункту 291.4 статі 291 ПК України зазначено, що до третьої групи платників єдиного податку належать, зокрема: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п.п.3 п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, позивачем порушено вимоги абз.8 п.п.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України.

У свою чергу, згідно з абз.8 п.п.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу (сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Приписами п. 299.11 ст. 299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акту перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі того, що позивач має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а саме 1 квартал 2023 року та 2 квартал 2023 року.

Передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було проведено камеральну перевірку щодо порушення позивачем, платником єдиного податку, вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральну перевірку, яка стала підставою для прийняття спірного рішення про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , відповідачем проведено 03 липня 2023 року.

Згідно з п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 статті 76 Податкового кодексу України).

Водночас за змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

21 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) змінено редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

До внесення відповідних змін до ПК України на підставі Закону №1797-VIII, які набули чинності з 01 січня 2017 року, питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися контролюючим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що , починаючи з 01.01.2017 під час проведення камеральної перевірки контролюючі органи, крім перевірки податкової звітності суцільним рядком, можуть перевіряти інші питання, в тому числі, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 813/87/16.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що предметом камеральної перевірки не може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Пунктами 86.2, 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Акт перевірки, заперечення до акту перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у Харківській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 прийнято контролюючим органом одночасно зі складенням акту камеральної перевірки, тобто з порушенням порядку і строку, передбачених пунктами 86.7 та 86.8 статті 86 ПК України, що позбавило позивача права на подачу своїх заперечень та додаткових документів протягом встановленого Законом строку, у зв`язку з чим вищезазначене рішення відповідача є таким, що прийнято з порушенням закону, а тому лише з цих підстав є протиправними та підлягає скасуванню як протиправне.

Верховний Суд вже робив висновок щодо такого застосування норм пунктів 86.7 статті 86 ПК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 09 квітня 2019 року у справі №826/19830/16, від 17 лютого 2020 року у справі №808/7101/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19, 14 січня 2021 року у справі № 808/9011/15.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства.

З урахуванням того, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення похідної позовної вимоги.

Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині мотивів застосування положень підпункту 75.1.1. пункту 75 статті 75 ПК України, зокрема, шляхом виключення із його мотивувальної частини посилання на те, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання).

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів застосування положень підпункту 75.1.1. пункту 75 статті 75 ПК України, зокрема, шляхом виключення із його мотивувальної частини посилання на те, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року в частині мотивів застосування положень підпункту 75.1.1. пункту 75 статті 75 ПК України, зокрема, шляхом виключення із його мотивувальної частини посилання на те, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 520/26465/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін