Справа № 620/10143/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 30.05.2024, поданої засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560; визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не прийняття обґрунтованого рішення по розгляду заяви ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 30.05.2024, поданої засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 30.05.2024, подану засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, та прийняти рішення за результатами такого розгляду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю; визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.05.2024 (вх. № Ш-748/зв від 03.06.2024) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2024 (вх. № Ш-748/зв від 03.06.2024) про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, та за результатами розгляду якої прийняти рішення по суті поданої заяви.

До суду від представника позивача надійшла заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.

Відповідачем було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вказав, що справа про зобов`язання ТЦК розглянути надіслану по пошті заяву про відстрочку не є складною, тому що суди по всій Україні приймають однакові рішення на користь позивачів у даній категорії справи, участь адвоката в цій справі є мінімальною, складність виконаних адвокатом робіт є незначною, зокрема, для такої категорії справ не потрібно складати, відправляти будь-які адвокатські запити та чекати відповіді на них, перелік додатків до позову вже наявний у позивача, тому адвокату не потрібно збирати докази для подання позову.

Згідно частин першої-третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В силу частин першої, третьої п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі.

Водночас, з огляду на приписи частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. При цьому суд враховує, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Тобто, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Так, позивачем в позовній заяву було заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 10000,00 грн. суду було надано ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт наданих послуг з правничої допомоги від 19.07.2024 за договором про надання правничої допомоги від 29.05.2024 № 56/05, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5 від 19.07.2024 про сплату 10000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, приймаючи у даній справі рішення від 20.09.2024 судом були вирішені заявлені позовні вимоги, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі і щодо стягнення судового збору, та, оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не були підтверджені документально, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Зокрема, суд зазначив, що до позовної заяви не було додано договору про надання правової допомоги, укладеного позивачем з адвокатом, де було б визначено обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, а надані суду акт наданих послуг з правничої допомоги від 19.07.2024 за договором про надання правничої допомоги від 29.05.2024 № 56/05, квитанція до прибуткового касового ордеру № 5 від 19.07.2024 не містять конкретних посилань на предмет даної справи, тому такі документи не є в розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними доказами оплати правової допомоги в межах даного адміністративного спору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач у заяві про ухвалення додаткового рішення просить повторно вирішити питання про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, питання по яке вже було вирішено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2024.

При цьому, представник позивача зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутній договір про надання правничої допомоги від 29.05.2024 № 56/05 та додаткова угода від 29.05.2024 № 1 до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2024 № 56/05 через технічну помилку у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС), підсистемі «Електронний Суд» при завантаженні файлів додатків до позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії від 19.07.2024 № 38.

Однак, суд зазначає, що згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України докази понесених судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, подаються саме позивачем (представником позивача), а процесуальне законодавство не покладає на суд обов`язок витребовувати у позивача докази з метою доведення ним понесених судових витрат.

Крім того, представником позивача не вчинено жодних дій на неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків щодо перевірки поданих разом з позовною заявою документів, повідомлення суду про ненадання договору про надання правничої допомоги через технічний збій, а також додаткового подання вказаного договору та інших документів в межах власного процесуального розсуду під час розгляду справи, в період з 19.07.2024 (дата подання позову) до 20.09.2024 (дата винесення судом рішення), натомість додатково документи подані 24.09.2024.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Так, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не позбавляв права представника позивача подати до суду заяву про неможливість подати докази розміру понесених витрат до вирішення справи по суті.

Суд звертає увагу, що зазначення в позовній заяві про стягнення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу не є заявою в розумінні частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.10.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА