Справа № 200/7549/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Справа№200/7549/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2023 року представник позивача адвокат Лозовий І.О. від імені ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо ненарахування та невиплати пенсії з 01 квітня 2016 року;

зобов`язати нарахувати та виплатити пенсію за віком з 01 квітня 2016 року та сплатити всю заборгованість;

звернути до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць та зобов`язати подати звіт про виконання рішення суду.

У тексті позовної заяви представник позивача просив також поновити строк на звернення з позовною заявою.

Ухвалою від 01 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, запропоновано стороні позивача надати до суду докази звернення до органів Пенсійного фонду України з приводу поновлення виплати пенсії.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишена без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду додаткових відомостей та доказів:

відомостей про місце фактичного проживання чи перебування позивача, поштового індексу, дійної адреси електронної пошти за її наявності;

у разі перебування позивача на тимчасово окупованій території - копію договору про надання правової допомоги із зазначенням дати, місця та способу його укладення;

відомостей про спосіб отримання пенсії позивачем до квітня 2016 року (поштовим переказом, поштовою доставкою, зарахуванням на картковий рахунок тощо);

відомостей та доказів звернення позивача до органів Пенсійного фонду для отримання пенсії за спірний період.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року, скасовано, справу № 200/7549/23 повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року продовжено розгляд адміністративної справи № 200/7549/23 за правилами спрощеного позовного провадження, сторони зобов`язані виконати вимоги ухвали про відкриття провадження у справі від 01 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року витребувано докази у справі.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як внутрішньо переміщена особа та отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058.

Виплата пенсії ОСОБА_1 фактично проведена по 30.04.2016. З 01.05.2016 року виплата пенсії ОСОБА_1 автоматично призупинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення.

Відповідач зауважив, що заявлені позовні вимоги стосуються періоду з 01.05.2016 по теперішній час, тому, враховуючи день звернення до суду 25.12.2023, такі вимоги виходять за межі шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» в період з 01.05.2016 по теперішній час ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України за поновленням пенсії не зверталась, пенсія за період з 01.05.2016 по теперішній час Головним управлінням не нараховувалась.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України та зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою від 10.08.2015 № фактичним місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Пенсійні виплати позивачу припинені з 01.05.2016.

На виконання ухвали про витребування доказів відповідач повідомив, що за даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» в період з 01.05.2016 по теперішній час ОСОБА_1 до органів Пенсійного фонду України за поновленням пенсії не зверталась.

Такою заявою представник позивача вважає направлений ним адвокатський запит до ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.12.2023, в якому просив повідомити, з якого часу ОСОБА_1 не нараховується пенсія, надати інформацію щодо причин припинення виплати пенсії (її ненарахування), надати копії рішень, якими припинено виплату пенсії. Крім того, просив відновити пенсійні виплати ОСОБА_1 та виплатити всю заборгованість.

У відповіді на адвокатський запит від 19.12.2023 відповідач повідомив про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управління (з дислокацією в м. Мангуш) як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058) та має статус внутрішньо переміщеної особи з 2014 року. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до будь-якого управління Пенсійного фонду України, надати заяву встановленої форми, паспорт, ідентифікаційний код, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та заяву про виплату пенсії через АТ Ощадбанк.

Відповідач також повідомив, що в зв`язку з відсутністю доступу до сервісного центру заяву ОСОБА_1 щодо обраного способу отримання пенсії та копію пенсійної справи ОСОБА_1 (в файловому сховищі електронної пенсійної справи копії документів відсутні) Головне управління надати не має можливості.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Україна є соціальною та правовою державою, що закріплено у статті 1 Конституції України.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина 2 статті 3 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 47 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону №1058-VI, зокрема, згідно з частиною 1 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Судом враховані положення Статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 14 Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Водночас, надаючи правову оцінку діям та рішенням відповідача у справі, суд зауважує, що при розгляді справи не встановлено прийняття рішень про припинення нарахування пенсії позивачеві.

За матеріалами справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке припинило виплату пенсії позивачу з 01.05.2016.

Проте, сторона позивача не довела, що відповідач мав можливість продовжувати фактичну виплату пенсії після зазначеної дати за обраним позивачем способом, а ОСОБА_1 після припинення виплати пенсії вживала заходи задля її отримання, зверталась до органів Пенсійного фонду України, повідомляла про обраний нею спосіб отримання пенсії тощо.

Зокрема, стороною позивача не доведено, що позивач проживала на підконтрольній України території, якщо пенсія виплачувалась через відділення пошти.

Аналогічним чином стороною позивача не доведено, що позивач після 01.05.2016 мала діючу банківську карту, на яку могла б отримувати пенсійні суми.

Дослідивши наявні у справі докази, суд зауважує, що за приписами статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Незважаючи не неодноразове витребування у обох сторін необхідних для розгляду справи доказів, перед судом не доведено як прийняття відповідачем рішення про припинення нарахування пенсії, так і вжиття позивачем заходів щодо її отримання.

Зокрема, ухвалою суду від 16 лютого 2024 року позивачу був встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду додаткових відомостей та доказів:

відомостей про місце фактичного проживання чи перебування позивача, поштового індексу, дійсної адреси електронної пошти за її наявності;

у разі перебування позивача на тимчасово окупованій території - копію договору про надання правової допомоги із зазначенням дати, місця та способу його укладення;

відомостей про спосіб отримання пенсії позивачем до квітня 2016 року (поштовим переказом, поштовою доставкою, зарахуванням на картковий рахунок тощо);

відомостей та доказів звернення позивача до органів Пенсійного фонду для отримання пенсії за спірний період.

Проте, вимоги ухвали суду від 16 лютого 2024 року не були виконані. Представником позивача заявлено про місце фактичного проживання позивача у м. Донецьку всупереч наявній в матеріалах справи довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.08.2015 із зазначенням адреси у сел. Мангуш.

Представником позивача не зазначений поштовий індекс місця перебування позивача, не повідомлена дійсна адреса електронної пошти позивача чи зазначення про її відсутність.

Враховуючи, що як м. Донецьк, так і сел. Мангуш знаходяться на тимчасово окупованій території, для з`ясування можливості звернення позивача до органів Пенсійного фонду, в тому числі за допомогою електронних засобів зв`язку, запитана судом інформація про спосіб укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом, останнім залишена без відповіді з посиланням на наявність ордеру адвоката.

Щодо способу отримання пенсії до квітня 2016 року представником позивача повідомлено про її перерахування на банківську картку без якихось доказів цього, за відсутності зазначення назви банківської установи, строку дії картки тощо.

Жодних відомостей та доказів звернення позивача у будь-якій формі до органів Пенсійного фонду для отримання пенсії за спірний період представником позивача не надано.

Тому, вирішуючи справу, суд керується статтею 46 Закону № 1058-VI, якою прямо врегульовані правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час:

1. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

2. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, необхідною умовами для застосування частини 2 статті 46 Закону № 1058-VI наведеної норми є доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

При розгляді справи таких обставин не встановлено. При цьому суд наголошує, що пенсійний орган об`єктивно немає можливості забезпечити пенсійні виплати на тимчасово окупованій території, де за твердженням представника позивача фактично проживає ОСОБА_1 .

Водночас сторона позивача не довела, що позивач з травня 2016 року вживала будь -яких заходів для отримання пенсії, право на яку відповідачем не заперечується.

Представником позивача на виконання ухвали суду від 27.05.2024 надано до матеріалів справи копію власної заяви до ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.12.2023 про відновлення ОСОБА_1 виплати належної їй пенсії.

Такою заявою представник позивача вважає направлений ним адвокатський запит до ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.12.2024 року, в якому просив повідомити з якого часу ОСОБА_1 не нараховується пенсія, надати інформацію щодо причин припинення виплати пенсії (її ненарахування), надати копії рішень, якими припинено виплату пенсії. Крім того, просив відновити пенсійні виплати ОСОБА_1 та виплатити всю заборгованість.

При цьому представником позивача не надано доказів про наявність у нього повноважень на звернення від імені ОСОБА_1 із заявою до органів Пенсійного фонду, оскільки наявний у справі ордер адвоката підтверджує повноваження лише при розгляді справи у суді.

За вказаних обставин до спірних відносин підлягає застосуванню частина 1 статті 46 Закону № 1058-VI, відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Оскільки стороною позивача не заперечується, що заявою про поновлення виплати пенсії слід вважати запит адвоката до ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.12.2023, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2020 та зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії з вказаної дати (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії).

Приписами частини 1 статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачеві виплати є періодичними, а з боку відповідача до суду не надано доказів поновлення виплати пенсії позивачу станом на час розгляду справи, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю у формі надання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає, що звіт не належить до складу позовних вимог, а є процедурним питанням, встановлення судового контролю відповідно до статті 382 КАС України є правом суду. За обставинами справи суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю у формі зобов`язання надати звіту про виконання судового рішення, враховуючи те, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

За приписами статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 13.12.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та сплатити заборгованість з 13.12.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання та функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Суддя Г.А. Чекменьов