Справа № 280/3163/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 280/3163/23

адміністративне провадження № К/990/36596/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі № 280/3163/23 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, у якому просив:

визнати протиправним висновок Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відсутності підстав для перегляду постанови/висновку госпітальної військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Свідоцтво про хворобу №167 від 10 травня 2022 року (затверджене постановою 18 - регіональною ВЛК №581 від 14 травня 2022 року), в частині питання встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 , із проходженням ним військової служби, викладений у роз`ясненні від 22 березня 2023 року № 598/1087;

згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу 1 Наказу МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» - зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сили України, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 листопада 2022 року, з поданими до заяви копіями медичних документів, про перегляд постанови госпітальної військово-лікарської комісії військової частини № НОМЕР_1 - Свідоцтво про хворобу №167 від 10 травня 2022 року затверджене постановою 18 - регіональною ВЛК №581 від 14 травня 2022 року, в частині питання встановлення причинного зв`язку захворювань ОСОБА_1 , Із проходженням ним військової служби, при цьому при перегляді постанови прошу;

скасувати пункт 12 Свідоцтва про хворобу № 167 госпітальної військово -лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 травня 2022 року в частині визначення ОСОБА_1 , причинного зв`язку захворювання з проходженням військової служби, а саме скасувати -Захворювання, НІ не пов`язані з проходженням військової служби;

ухвалити рішення в частині встановлення ОСОБА_1 , причинного зв`язку захворювань, зазначивши в п. 12 Свідоцтва про хворобу № 167, оформленого госпітальною військово - лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 травня 2022 року, затвердженого постановою 18 - регіональною ВЛК №581 від 14 травня 2022 року, відповідно до підпункту Д пункту 21.5 глави 21 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" та затвердити Свідоцтво про хворобу № 167 від 10 серпня 2022 року та Постанову ВЛК у встановленому законом порядку із змінами.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у ній, в тому числі в частині доводів про порушення судами норм процесуального права, не викладені підстави з посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

В загальному доводи та аргументи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Цей обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі № 280/3163/23 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська