Справа № 209/4069/24
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4069/24
Провадження № 2-а/209/23/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 28 травня 2024 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього була винесена постанова № 633 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. Зі змісту постанови вбачається, що він несвоєчасно, без поважних причин з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних та проходження ВЛК, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Зі змісту ст. 210 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а словосполучення «несвоєчасно з`явився до ТЦК» немає. Він не був сповіщений повісткою про прибуття до ТЦК СП, і відповідно йому не ставилися в обов`язок прибуття в конкретний день та час. Перебіг 60 днів для оновлення військово-облікових даних у військовозобов`язаних згідно закону почався з 18 травня 2024 року. Він з`явився до ТЦК і оновив свої дані 28 травня 2024 року і в той же день почав проходити ВЛК. Крім того, через застосунок Резерв + він теж оновив свої військово-облікові дані. Він працює на підприємстві ТОВ «Ворк Україна», має бронювання за місцем своєї роботи. На підприємство, де він працює, від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло розпорядження за № 5/4212 в якому зазначено, що, з метою уточнення облікових даних, проходження військово-лікарської комісії, виконання вимог постанови КМУ № 1487, здійснити оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку, про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та забезпечити їх прибуття з 17 травня 2024 року по 31 травня 2024 року на 09:00 за адресою АДРЕСА_1 . У додатку було зазначено його прізвище, ім`я та по-батькові. Тож йому ставилося в обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 17 травня 2024 року по 31 травня 2024 року, а він з`явився для оновлення військово-облікових даних та проходження ВЛК 28 травня 2024 року. Йому не відомо та не зрозуміло, чи перевіряв відповідач і чи була у відповідача можливість отримання інформації з його персональними даними з реєстрів, до яких відповідач має вільний доступ, та чи виконав відповідач всі належні дії до моменту винесення оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 11 червня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача 11 липня 2024 року отримав ухвалу від 11 червня 2024 року, а також позов і додані до нього документи, у встановлений законом строк відзиву або заперечень на позовну заяву не подав.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 виніс постанову № 633 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних та проходження ВЛК, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних в умовах особливого періоду (а.с. 9).

Позивач працює в ТОВ «Ворк Укрїна» на посаді фахівця з управління проектами та програмами у сфері матеріального (нематеріального) виробництва, має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 26 липня 2024 року та станом на 27 травня 2024 року мав оновлені дані у реєстрі «Оберіг» додатку «Резерв+», що підтверджується витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, військовим квитком та інформацією з реєстру «Оберіг» (а.с. 12-13, 15).

Згідно розпорядження № 5/4212 від 06 травня 2024 року (а.с. 14), керівнику ТОВ «Ворк Україна» було направлено розпорядження про необхідність оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку на підприємстві, та забезпечення їх прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17 травня 2024 року по 31 травня 2024 року.

Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 28 травня 2024 року, тобто в період часу, зазначений в розпорядженні № 5/4212 від 06.05.2024 року.

Крім того, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № 633 від 28.05.2024 року не містить а ні дати, а ні часу вчинення правопорушення, та відсутнє посилання на норму закону, яку порушив позивач.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП визначена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Керуючись ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП не доведена, оскільки позивач оновив свої дані через застосунок «Резерв+» та своєчасно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних та проходження ВЛК у термін зазначений, згідно розпорядження № 5/4212 від 06 травня 2024 року.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що ефективним способом захисту є заявлена вимога щодо скасування оскаржуваної постанови, остання відповідає положенню ч. 3. ст. 286 КАС України, тому додаткова вимога про визнання постанови протиправною не підлягає задоволенню в даному випадку, так як охоплюється вимогою щодо її скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову № 633 по справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП від 28 травня 2024 року закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Л. Шендрик