Справа № 480/9570/21
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2024 року Справа № 480/9570/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9570/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.08.2021 про відмову у переході позивача на пенсію в зв`язку з втратою годувальника, оформлене листом від 07.09.2021;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію по втраті годувальника з 01 лютого 2021 року в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .
Обґрунтовуючи позовні вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона з 1964 року перебувала у шлюбі та проживала разом. З 2004 року ОСОБА_2 отримував щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Після смерті чоловіка, розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.05.2016 позивачу призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50% від пенсії за віком, яку чоловік позивачки отримував би, якщо б він пішов на пенсію у 2004 році. У квітні 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Проте, рішенням відповідача №170982 від 18.04.2017р. їй було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Не погоджуючись з даним рішенням, позивачка звернулася до суду та постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 08.06.2017 по справі №592/4761/17, залишеним без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р., було визнано протиправним та скасовано рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.04.2017 р. № 170982 та зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника з 01 квітня 2017 року у розмірі 50 % від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 . Проте, постановою Верховного Суду від 09.10.2020р. були скасовані вище зазначені рішення суду, а справу №592/4761/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021р. по справі №592/4761/17 було визнано протиправним та скасовано рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №170982 від 18.04.2017р. та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 12 квітня 2017р. та прийняти рішення згідно діючого законодавства. На виконання рішення суду відповідач 30.08.2021р. повторно розглянув заяву позивачки від 12.04.2017р. та прийняв рішення про відмову у проведенні переходу, обґрунтовуючи тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого судді, який одержував щомісячне довічне грошове утримання, не передбачено. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її права.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №480/9570/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадження).
Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по втраті годувальника визначається від розміру пенсії за віком померлого годувальника. Такий вид пенсії, як пенсія по втраті годувальника передбачений лише Законом 1058, а тому умови, порядок її призначення та розмір визначаються виключно нормами вказаного Закону. Водночас, нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено призначення даного виду пенсії з обрахунку 50 відсотків від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Представник відповідача також зазначив, що на час смерті ОСОБА_3 отримував щомісячне довічне грошове утримання, призначене судді у відставці. Порядок і умови його призначення регламентовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453, нормами якого не передбачено такого виду пенсії, як пенсія по втраті годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого судді. Таким чином позивачу було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 20-21).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року по справі № 480/9570/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного суду від 22.02.2023 року, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с. 46-49, 72-76).

Проте постановою Верховного Суду від 16.05.2024 року по справі № 480/9570/21 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 480/9570/21 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду на новий судовий розгляд.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було прийнято справу № 480/9570/21 до провадження Сумського окружного адміністративного суду та встановлено відповідачу строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області докази щодо роз`яснення позивачу про можливість оформлення пенсії у разі втрати годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", так і за Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, якщо ОСОБА_4 мав на неї право та про їх розміри.

На виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було надано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що померлий чоловік ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 - дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 01.01.2007 по день смерті отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів. За даними електронного журналу Звернення позивач зверталась до відділу із заявами про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - гр. ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 13.05.2016р. та 12.04.2017р. Встановити, які саме роз`яснення чи консультації при прийомі документів у вказані вище дати надавались позивачу не представляється можливим, оскільки пройшов завеликий проміжок часу (більше 7 років), а спеціалісти, які здійснювали прийом, не працюють в управлінні. Після розгляду заяви позивача від 13.05.2016, розпорядженням Сумського ОУПФУ Сумської області від 20.05.2016 позивачу призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вдруге позивач звернувся із заявою від 12.04.2017 про перехід з пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами) на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів. Рішенням №82 від 30.08.2021 року було відмовлено у перерахунку пенсії.

Щодо права позивача на призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ), представник відповідача зазначив, що на час переведення позивача на пенсію про втраті годувальника Закон №3723- XII, втратив чинність, окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-УІІІ (далі - Закон №889-VІІІ). При цьому призначення пенсії за померлого годувальника відповідно Закону №889-VIII не передбачено. Також звернув увагу суду на те, що на момент смерті годувальник також не перебував на державній службі (а.с. 123-124).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 06.11.2000 є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 08.07.1964 позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.7), який 30.04.2016 помер (а.с.6). За життя ОСОБА_2 отримував довічне грошове утримання судді у відставці.

У 2016 році позивачку переведено на пенсію по втраті годувальника. Розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника призначений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі №592/4761/17, адміністративний позов позивачки задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області №170982 від 18.04.2017р. про відмову у переході на пенсію в зв`язку з втратою годувальника, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути її заяву від 12 квітня 2017р. та прийняти рішення згідно діючого законодавства. (а.с.8-10).

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області розглянуло заяву позивачки від 12.04.2017 щодо переходу з пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на перехід у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Про результати розгляду вказаної заяви, відповідач повідомив листом від 07.09.2021 №1800-0305-8/43600 про те, що згідно рішення від 30.08.2021, позивачці відмовлено у проведенні переходу, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого судді, який одержував щомісячне грошове утримання, не передбачено. (а.с.12).

Як вбачається з листа відповідача (а.с.25) від 07.10.2021 №1800-0305-8/49106 «Про відмову у переході на заміну листа №1800-0305-8/43600 від 07.09.2021» на виконання рішення суду №592/4761/17 від 07.07.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 12.04.2017 та рішенням №82 від 30.08.2021 відмовлено в обчисленні пенсії по втраті годувальника по Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Отже, у зазначеному листі йдеться посилання на рішення відповідача №82 від 30.08.2021.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, а саме - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №82 від 30.08.2021, відповідачем надано:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.08.2021, але за іншим номером - №170982, яким відмовлено ОСОБА_1 у переході з пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на перехід у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів» призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого судді, який одержував щомісячне грошове утримання, не передбачено (а.с.40);

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.10.2021, але за номером, на який йдеться посилання у листі (а.с.25) від 07.10.2021, а саме - №92, з якого вбачається, що на виконання рішення суду №592/4761/17 від 07.07.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 12.04.2017 та відмовило в обчисленні пенсії по втраті годувальника по Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки щомісячне грошове утримання судді не є видом пенсії у розумінні норм діючого законодавства, а відтак не може бути базовою величиною при розрахунку пенсії по втраті годувальника. Разом з цим, пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 вже отримує, тому підстав для задоволення заяви не має. (а.с.24).

Таким чином, наразі існує два рішення ГУ ПФУ в Сумській області, якими відмовлено позивачу у переході з пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а саме - рішення від 30.08.2021 № 170982 та від 06.10.2021 № 92.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що постановою Верховного Суду від 16.05.2024 року по справі № 480/9570/21 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 480/9570/21 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

При цьому скасовуючи рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 480/9570/21, Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 року зазначив, що відмова позивачці у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 є правомірною.

А отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.08.2021 про відмову у переході позивача на пенсію в зв`язку з втратою годувальника, оформлене листом від 07.09.2021 та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію по втраті годувальника з 01 лютого 2021 року в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 .

Водночас заперечуючи можливість застосування як базової величини розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, колегія суддів Верховного Суду вважає за можливе застосування на вибір утриманця розміру пенсії за віком, на яку суддя мав право на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, або пенсії за віком, визначеної на підставі Закону № 1058-ІV.

Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 року вказав на те, що саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір.

Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право. З огляду на це, працівник сервісного центру відповідача повинен був роз`яснити позивачці можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом № 1058-ІV, так і за Законом № 3723-XII, якщо ОСОБА_2 мав на неї право, проінформувати заявницю про їх розміри.

При цьому колегія суддів звернула увагу на те, що суди першої та апеляційної інстанції не з`ясували, чи виконано вищезазначений обов`язок.

На думку Верховного Суду призначення відповідачем пенсії за Законом № 1058-ІV без з`ясування, чи мав позивач право на призначення пенсії з урахуванням Закону № 3723-XII, та без усвідомленого вибору заявниці порушує її право на вибір пенсії.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.05.2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закону№1058) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами частини першої статті 1 Закону №1058 відповідно до цього закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати : 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

На час прийняття цього Закону №1058 (09.07.2003) ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII визначала, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" ( 3723-12 ). Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок - 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу (далі - Закон № 3723).

Відповідно до статті 37 Закону № 3723 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У статті 37-1 Закону № 3723 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом № 3723 у ст. 37 було передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням норм частини п`ятої цієї статті, а на двох і більше членів сім`ї 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною восьмою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала пенсію за цим Законом.

Отже утриманці державних службовців, що отримали право на пенсію за ст. 37 Закону № 3723, мають право на пенсію по втраті годувальника, розмір якої обчислюється від суми заробітної плати померлого годувальника.

Крім того, Верховний Суд вже розглядав справу №236/3193/16-а, в якій висловлювався щодо права утриманців судді, що перебував у відставці, та отримував щомісячне довічне грошове утримання, на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону № 3723 у розмірі 70% від заробітної плати судді.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у справі № 440/7341/20 сформував висновок, що частину першу статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника - судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі:

(1) 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, або

(2) 50% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003.

Щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на те, що призначення пенсій у зв`язку з втратою годувальника нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ не передбачено та не передбачає призначення пенсій у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї померлого судді, який одержував щомісячне довічне грошове утримання, й Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII, суд зазначає наступне.

Так, Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII не визначає особливостей пенсійного забезпечення осіб, що перебували на утриманні судді, на випадок його смерті.

Разом з тим відповідно до п. 2 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі по тексту - Закон № 889-VIII) з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1)) при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії.

Отже саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір.

Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право. З огляду на це, працівник сервісного центру відповідача повинен був роз`яснити позивачці можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом № 1058, так і за Законом № 3723, якщо померлий чоловік позивача мав на неї право.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 1.12.2021 у справі № 440/7341/20 та від 25.05.2022 року у справі № 409/2218/17.

На вимогу суду, представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що за даними електронного журналу Звернення позивач зверталась до відділу із заявами про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - гр. ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) 13.05.2016р. та 12.04.2017р. Проте встановити, які саме роз`яснення чи консультації при прийомі документів у вказані вище дати надавались позивачу не представляється можливим, оскільки пройшов завеликий проміжок часу (більше 7 років), а спеціалісти, які здійснювали прийом, не працюють в управлінні.

Тобто будь-яких доказів, які б підтверджували, що працівником сервісного центру пенсійного органу дійсно роз`яснювалася позивачу можливість оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом №1058, так і за Законом №3723, а також доказів інформування позивача про те, чи мав суддя у відставці ОСОБА_2 право на пенсію за віком на підставі Закону №3723, а якщо мав, то який її розмір і чому її не було взято відповідачем для розрахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника, представником відповідача не надано.

Отже фактично відповідач, призначаючи позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону №1058, не з`ясовував відповідного волевиявлення позивача.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

А відтак, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16.05.2024 року, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надати ОСОБА_1 інформацію-роз`яснення можливості оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, так і за Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, якщо ОСОБА_2 мав на неї право та їх розмір.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 454,00 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 23.09.2021 року № 0.0..1 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області надати ОСОБА_1 інформацію-роз`яснення можливості оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, розрахованої з розміру пенсії за віком годувальника як за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, так і за Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, якщо ОСОБА_2 мав на неї право та їх розмір.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек