Справа № 160/3765/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2024 рокуСправа №160/3765/24
Позивач 08.01.2024 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 754 420,29 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_1 у якого в інтегрованих картках платника податків обліковується не заявлений до суду податковий борг у розмірі 754 420,29 грн. Станом на теперішній час означений податковий борг відповідачем не погашений та не списаний, тому позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.
У відповідності до даних, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача визначено за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідачем припинено підприємницьку діяльність.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 р. вказаний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати до суду уточнену позовну заяву, із зазначенням правильного відповідача.
На виконання ухвали суду від 07.03.2024 р., позивач 19.03.2024 р. надав уточнену редакцію позовної заяви, в якій зазначив правильного відповідача.
26 березня 2024 року суд звернувся до Дніпровської міської ради з запитом про надання відомостей про місце реєстрації ОСОБА_1 .
26 березня 2024 року Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надав інформацію про місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Вказана ухвала та адміністративний позов доставлений до електронного кабінета ОСОБА_1 , та отримана ним 18.06.2024р. о 22:50 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію щодо поштової адреси та засобів зв`язку з ОСОБА_1 (телефон, електронна пошта), за якими відбувались комунікації, крім зазначених в позовній заяві (за наявності) та витребувано у ОСОБА_1 докази сплати (за наявності) щодо податкового боргу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 р. розгляд справи за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2024 р. о 13:00 год.
Вказана ухвала та повістка про виклик до суду доставлені до електронного кабінета ОСОБА_1 , та отримана ним 18.06.2024р. о 22:50 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Згідно протоколу підготовчого засідання від 09.07.2024р. суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 25.07.2024р. о 15:30 год.
Повістка про виклик до суду на 25.07.2024р. о 15:30 год. доставлена до електронного кабінета ОСОБА_1 , та отримана ним 09.07.2024р. о 18:00 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Повістка про виклик до суду на 25.07.2024р. о 15:30 год, була оприлюднена на веб-ресурсі Судової влади України 29 липня 2024 року.
Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 25.07.2024р., суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити розгляд справи по суті на 29.08.2024р. о 14:00 год.
Повістка про виклик до суду на 29.08.2024р. о 14:00 год. доставлена до електронного кабінета ОСОБА_1 , та отримана ним 26.07.2024р. о 18:30 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Згідно протоколу судового засідання від 29.08.2024р. суд оголосив перерву до 12.09.2024р. о 14:30 год.
Повістка про виклик до суду на 12.09.2024р. о 14:30 год. доставлена до електронного кабінета ОСОБА_1 , та отримана ним 29.08.2024р. о 20:19 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
У судове засідання 12.09.2024р. сторони не з`явились. Були повідомлені належним чином. Суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Також судом було направлено засобами поштового зв`язку вищевказані повістки та ухвали суду за адресою, зазначеною у матеріалах справи ( АДРЕСА_2 ), однак всі конверти повернуті до суду, з відміткою пошти про його невручення: «за закінченням терміну зберігання».
У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а та від 14.07.2021 року у справі №160/8623/19. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінчення терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується заборгованість з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 754420,29 грн. згідно:
- рішення про застосування фінансових санкцій №000119/04-36-09-01/ НОМЕР_1 від 11.06.2021 на суму 452 332,79 грн.;
Вказані рішення були направлені на наявну у податкового органу податкову адресу відповідача, проте, повернуто відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Інформація щодо оскарження вищенаведених рішень відсутня.
Отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).
Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 17 Закону №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.
Згідно з пунктами 10, 11 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.
Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.
Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу впорядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
У відповідності до п. 41.4 ст. 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.
Згідно з п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Враховуючи викладене, суд вважає правомірним стягнення з відповідача суми податкового боргу в розмірі 754 420,29 грн, оскільки докази самостійної сплати відповідачем заборгованості відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при поданні цієї позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються, а отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд, -
Стягнути податковий з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 754420,29 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко