Справа № 292/1080/24
Суддя: Лотуга В. Ф.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1080/24
Номер провадження 2-а/292/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року с-ще Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лотуги В.Ф.,

при секретарі судового засідання Яровій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕНА №2848945,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом мотивуючи його тим, що 17 серпня 2024 року поліцейським Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Яковчуком Р.С. винесено щодо нього постанову серії ЕНА №2848945 від 17.08.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Згідно постанови, 17.08.2024 о 00 год. 05 хв. по вул.Шевченка, 75 в селищі Пулини Житомирського району він керував транспортним засобом у якого не були увімкнені фари ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 ПДР - порушення водіями ТЗ використання світлових приладів в темну пору доби в умовах недостатньої видимості.

Зазначає, що 17.08.2024, близько 00 год., перебував в селищі Пулини по вул. Шевченка на транспортному засобі. Завів автомобіль і почав рух та проїхавши близько 70 м., був зупинений працівником поліції, який повідомив, що в автомобілі не ввімкнено ближнє світло фар. Він пояснив інспектору, що у конструкції автомобіля існує система автоматичного включення денних ходових вогнів при запуску двигуна, а при увімкненні ближнього чи дального світла фар ходові вогні вимикаються автоматично і фара працює в штатному режимі, а тому світло було увімкнено, однак його пояснення не були взяті до уваги, за результатами чого інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Поліцейський неповно з"ясував обставини, що мають значення для справию. У постанові зазначено, що до неї додається відео, але перед розглядом справи, при розгляді справи та винесенні постанови ніякого відео йому не показали. Крім того, працівники поліції не роз"яснили йому права, передбачені ст.268 КУпАП. В графі про роз"яснення вказаних прав змушений був поставити свій підпис, оскільки поліцейський повідомив, що в іншому випадку не надасть копію оскаржуваної постанови, яку так і не надав, а натомість після роздруківки постанови і її підписання поліцейський відірвав квитанцію та надав йому, постанова залишилась у нього. Вказані дії інспектора призвели до порушення його законного права на захист.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначений технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис адміністративного правопорушення, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Працівниками поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ним правил дорожнього руху.

Поліцейський ОСОБА_2 розглянув справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення та за відсутності доказів вини. При розгляді справи не оголошено дані особи, якою проводиться розгляд справи, не вирішено питання заявлених клопотань про ознайомлення з наявними доказами, не досліджені докази вчинення правопорушення.

Будь-яких інших доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в постанові серії ЕНА №2848945 від 17.08.2024 про порушення ним п.19.1 ПДР, матеріали справи не містять, як і доказів, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2848945, складену поліцейським Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.09.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначають, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. 17.08.2024 о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в селищі Пулини по вул.Шевченка, 75, керував транспортним засобом у якого не були увімкнені фари ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 а ПДР, за що на нього поліцейським СРПП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Яковчуком Р.С. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. Доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео матеріали. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз"яснені його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач мав можливість на місці ознайомитися із усіма наявними матеріалами справи, надавати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому він жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов"язках, про що поставив підпис в оскаржуваній постанові. Позивачем до матеріалів адміністративного позову додано копію оскаржуваної постанови, з чого вбачається, що його право на ознайомлення з матеріалами справи було дотримане в повному обсязі. Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, останній надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просять розгляд справи здійснювати без участі їх представника.

Відповідно до ст. 262 КАС України розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, за наявними в справі доказами.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі ст. 5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Предметом даного спору є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо дотримання порядку розгляду справи та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи дотримано поліцейським порядок розгляду справи та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Судом встановлено, що 17 серпня 2024 року поліцейським СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Яковчуком Р.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2848945 від 17.08.2024 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З постанови вбачається, що 17.08.2024 о 00 год. 05 хв., в селищі Пулини по вул.Шевченка, 75, ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не були увімкнені фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.19.1 А ПДР. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У пункті 7 постанови вказано, що до неї додаються: відео з портативного відеореєстратора поліцейського 4.

У пунктах 8, 9 постанови щодо роз`яснення прав, порядок оскарження та отримання копії постанови наявний підпис ОСОБА_1 .

На доданому представником відповідача до відзиву диску, який досліджено судом, є лиш один відеофайл за 17.08.2024 з нагрудної камери поліцейського, здійсненого у період часу з 00 год. 09 хв. до 00 год. 21 хв.

Відеозапис розпочинається о 00 год. 09 хв. 17.08.2024 з того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , знаходився уже в стоячому положенні і біля нього стоїть поліцейський, який повідомив, що водій їхав без світла в темну пору доби. Водій заперечив, що керував автомобілем без увімкненого світла.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 278 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно части 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Дослідивши наданий відеозапис, судом встановлено, що під час розгляду 17.08.2024 поліцейським Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Яковчуком Р.С. справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 допущені істотні порушення наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, які передбачають порядок розгляду справи.

Зокрема, поліцейський ОСОБА_2 , незважаючи на присутність ОСОБА_1 на місці, не повідомив останньому про те, що розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, не назвав посадову особу, яка здійснює такий розгляд, не роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП.

На відеозаписі о 00 год. 13 хв. зафіксовано, як поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, а прав, передбачених ст.268 КУпАП, не роз`яснив. Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративноно стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він в темну пору доби керував транспортним засобом без ближнього світла фар.

Після завершення розгляду справи, поліцейським повний текст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2848945 від 17.08.2024 ОСОБА_1 не оголосив, копію постанови не вручив.

Поставлений підпис ОСОБА_1 у постанові про роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП, на підтвердження роз`яснення таких прав та отримання копії постанови, суд до уваги не бере, оскільки під час розгляду справи, з дослідженого в суді відеозапису вбачається, що права ОСОБА_1 працівником поліції не роз`яснювались та копія постанови не вручалась, а водій поставив свої підписи у місцях вказаних поліцейським та на вимогу останнього.

Отже, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення був позбавлений, передбачених ст. 268 КУпАП, прав на ознайомлення з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі, що є порушенням права особи на захист.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення оскаржуваного рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 5 березня 2020 року по справі № 607/7987/17, від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 30 травня 2018 року в справі № 337/3389/16, від 17 липня 2019 року в справі №295/3099/17.

З огляду на допущене поліцейським ОСОБА_2 порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та його права на захист, суд вважає окремою та самостійною підставою для скасування прийнятого рішення.

Також, суд зауважує, що з метою прийняття у справі законного рішення у відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, необхідно також оцінити і дані про те, чи доведено відповідачем наявність у поліцейського ОСОБА_2 на час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , підстав та належних доказів про порушення ПДР, які б дозволили інкримінувати останньому вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

У процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст.252 КУпАП дослідити докази, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тому, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В обґрунтування викладених у постанові обставин вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , відповідач посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Вказаний відеозапис представником відповідача долучено до відзиву на позовну заяву в якості доказу та надано до суду.

Суд, дослідивши наданий відеозапис з нагрудної камери за 17.08.2024, на якому зафіксовано події за період часу з 00 год. 09 хв. до 00 год. 21 хв., не виявив на ньому записаного факту вчинення ОСОБА_1 о 00 год. 05 хв. інкримінованого правопорушення.

Також, з досліджених доказів, не встановлено, що на виконання ст. 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_2 досліджував докази, які б підтверджували факт вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, відповідачем по справі не доведено та не надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення ОСОБА_1 п. 19.1 а ПДР, а саме, що він керував автомобілем у якого не були увімкнені фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, не підтверджений.

До постанови про вчинення адміністративного правопорушення не додано жодних інших доказів, які б об`єктивно підтверджували вчинення 17.08.2024 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд вважає, що складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що відповідає і позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.10.2019 по справі №357/10134/17, а тому подібні постанови підлягають скасуванню.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частин 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності допущено істотні порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, які під час нового розгляду справи усунути неможливо.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки його вина у вчиненні правопорушення, під час судового розгляду не підтверджена і відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим постанова серії ЕНА №2848945 від 17 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 286, 293 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2848945, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2848945 від 17 серпня 2024 року на ОСОБА_1 , складену поліцейським Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Яковчуком Романом Сергійовичем за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, знаходиться за адресою: 10001, Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, Житомирська область, код ЄДРПОУ - 40108625.

Суддя В.Ф.Лотуга