Справа № 380/1915/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1915/24 пров. № А/857/14354/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В. Глушка І.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, ухвалене суддею Потабенко В.А. у м. Львів о 11 год. 39 хв. у справі № 380/1915/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ДПП від 29.12.2023 № 706 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

22 квітня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував наказ Департаменту патрульної поліції №706 від 29.12.2023 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення».

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 гривень 20 коп.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів в діях позивача дисциплінарного проступку, службове розслідування відповідач провів поверхнево, не повноважним складом дисциплінарної комісії, важкість застосованого до позивача дисциплінарного стягнення (попередження про неповну службову відповідність) не співрозмірна з важкістю вчиненого проступку (здійснення в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» пошукового запиту щодо транспортного засобу).

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за результатом проведеного службового розслідування, на основі зібраних матеріалів відповідач встановив, що 30.07.2023 позивач під час виконання службових повноважень, як користувач ІПНП, допустив зловживання наданими повноваженнями, використавши службовий планшет, для здійснення пошукового запиту до ІПНП, з метою перевірки транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , та не для виконання покладених на поліцію повноважень, а переслідуючи свій приватний інтерес.

Вищевказане свідчить, що позивач безвідповідально віднісся до виконання зобов`язань, які надав 11.01.2022 під час отримання доступу до ІПНП. Також у ході службового розслідування, факти викладені у зверненні ОСОБА_2 щодо продажу позивачем мотоциклу з аналогічним VIN-кодом - JYARN99 до того, який був у власності заявника, знайшли своє підтвердження. При цьому позивач знав про наявність двох мотоциклів із аналогічними номерними знаками, VIN-кодами, оскільки 31.07.2023 отримав від заявника фото мотоцикла із номерним знаком та мав такий у користуванні, про що свідчать надані позивачем пояснення та додані останнім матеріали, проте, як працівник правоохоронного органу, розуміючи про можливе вчинення кримінального правопорушення, не вжив належних заходів, чим вчинив дії, що підривають авторитет Національної поліції України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

01.11.2023 відповідач прийняв наказ № 316 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», згідно з яким призначив службове розслідування за відомостями, викладеними в листі Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 25.10.2023 № Т-3400 та заяві ОСОБА_3 про вчинення окремими поліцейськими УПП у Львівські області ДПП порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків.

За наслідками службового розслідування відповідач 30.11.2023 склав висновок службового розслідування, призначеного у зв`язку із надходженням до УПП у Львівській області ДПП за вхідним реєстраційним індексом Т-3400 від 25.10.2023 листа із Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та заяви потерпілої особи, у яких вказується про вчинення окремими поліцейськими УПП у Львівській області ДПП порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків, затверджений начальником УПП у Львівській області ДПП.

У висновку службового розслідування від 30.11.2023 відповідач встановив, що позивач, під час виконання службових повноважень, як користувач ІПНП, допустив зловживання наданими повноваженнями, використавши службовий планшет для здійснення пошукового запиту до ІПНП, з метою перевірки транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 та VIN-код НОМЕР_2 , та не для виконання покладених на поліцію повноважень, а переслідуючи свій приватний інтерес. Вказане свідчить про те, що позивач безвідповідально віднісся до виконання зобов`язань, які надав 11.01.2022 під час отримання доступу до ІПНП.

Також, у ході службового розслідування, відповідач встановив, що позивач, розмістив оголошення про продаж мотоцикла з VIN-кодом, який є аналогічний VIN-коду того мотоциклу, який був у власності заявника. При цьому, позивач знав про наявність двох однакових мотоциклів із аналогічними номерним знаками, VIN-кодами, оскільки 31.07.2023 отримав від заявника фото мотоцикла із номерним знаком та мав такий у користуванні, проте, як працівник правоохоронних органів, розуміючи про можливе вчинення кримінального правопорушення, не вжив належних заходів, чим вчинив дії, що підривають авторитет Національної поліції України.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 41, 42, 43 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до позивача рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

29.12.2023 відповідач прийняв наказ № 706 «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким, зокрема, застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (п.1 наказу).

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно із частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що позивач порушив вимоги п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 41, 42, 43 Закону України «Про запобігання корупції».

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог частини першої статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до вимог статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідач ставить у вину позивачу порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України, а також невиконання обов`язків передбачених пунктами 1 та 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо: 1) неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Вчинення дій, які підривають авторитет Національної поліції України відповідач пов`язує із тим, що позивач розмістив оголошення про продаж мотоцикла з VIN-кодом, який аналогічному тому мотоциклу, який був у власності Тимчини Назарія. При цьому, позивач знав про наявність двох мотоциклів із аналогічними номерним знаками, VIN-кодами, проте, будучи працівником правоохоронних органів, розуміючи про можливе вчинення кримінального правопорушення, не вжив належних заходів.

Надаючи оцінку рішенню відповідача в цій частині, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 та 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, який затверджений наказом МВС № 100 від 08.02.2019 року (далі Порядок № 100), поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Відповідач у ході службового розслідування встановив, що позивач розмістив оголошення на інтернет платформі OLX про продаж мотоцикла з VIN-кодом НОМЕР_2 , який аналогічний тому мотоциклу, який є у власності Тимчини Назарія, що має ідентичний VIN-код. Про це позивач дізнався, скориставшись інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал Національної поліції» (далі - ІПНП) та у ході спілкування із Тимчиною Назарієм у мережі для спілкування «Viber», де позивач отримав фото і відео мотоцикла YAMAHA YZR-R1, VIN-код НОМЕР_2 .

Апеляційний суд зауважує, що знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу є кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 290 КК України.

Отже, на переконання апеляційного суду, позивач, знаючи, що у Тимчини Назарія є мотоцикл такої ж моделі, марки і з аналогічним VIN-кодом, як і у позивача, мав повідомити про цю обставину керівника в спосіб визначений Порядком № 100.

Зважаючи на те, що позивач не повідомив про цю обставину, в спосіб визначений Порядком № 100, апеляційний суд вважає, що відповідач достовірно встановив у діях позивача дисциплінарний проступок, що полягає у вчиненні дій, які порушують вимоги п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Крім цього, відповідач вказує, що позивач порушив ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність, виключно, для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Порушення вказаної правової норми позивачем відповідач пов`язує із тим, що позивач, як користувач ІПНП, допустив зловживання наданими повноваженнями, використавши службовий планшет, для здійснення пошукового запиту до ІПНП з метою перевірки транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 та VIN-код НОМЕР_2 та не для виконання покладених на поліцію повноважень, а переслідуючи свій приватний інтерес.

Надаючи оцінку рішенню відповідача в цій частині, апеляційний суд зазначає наступне.

Факт здійснення позивачем 30.07.2023 о 18 год. 39 хв. в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» пошукового запиту щодо транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 та VIN-кодом № НОМЕР_2 позивач не заперечує.

При цьому позивач стверджує, що зазначений пошуковий запит зробив для перевірки транспортного засобу під час здійснення патрулювання 30.07.2023.

Водночас, як видно з відеозапису з персональної бодікамери, позивач у вказаний день та проміжок часу транспортних засобів з державним номерним знаком НОМЕР_1 не зупиняв і не оглядав.

Отже, відповідач достовірно встановив у діях відповідача порушення ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію» - здійснення інформаційно-аналітичної діяльності не для реалізації своїх повноважень.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Стаття 26 Дисциплінарного статуту визначає, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Зокрема, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Апеляційний суд, на підставі аналізу висновку службового розслідування встановив, що відповідач під час визначення виду дисциплінарного стягнення керувався ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, яка передбачає, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Водночас, відповідач не обгрунтував, чому в ході визначення позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідач не застосував положення 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту в контексті того, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції, а застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності закінчився строк дії попереднього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, яке застосоване до позивача 14.09.2023 року на підставі наказу відповідача № 111.

Також, апеляційний суд зауважує, що відповідач не вказав обставини, які обтяжують відповідальність позивача, зважаючи на те, що така обставина, як вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не існувала.

Отже, апеляційний суд встановив, що відповідач порушив порядок застосування дисциплінарного стягнення у період воєнного стану, що свідчить про протиправність оскарженого наказу

Вказаний висновок суду є самостійною та достатньою підставою для скасування наказу Департаменту патрульної поліції №706 від 29.12.2023 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення».

При цьому, апеляційний суд вважає неправильними мотиви суду першої інстанції щодо того, що важкість застосованого до позивача дисциплінарного стягнення (попередження про неповну службову відповідність) не співмірна з важкістю вчиненого проступку, оскільки, вказана оцінка належить до повноважень відповідача, натомість, завданням суду є перевірка дотримання відповідачем порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Що стосується доводів позивача про те, що службове розслідування проведено не повним та не уповноваженим складом, зважаючи на персональний та кількісний склад учасників службового розслідування (3 поліцейських, з яких 2 осіб - з числа співробітників УПП у Львівській області ДПП та 1 - з числа співробітник внутрішньої безпеки), то апеляційний суд зазначає, що вказаний склад комісії був визначений наказом відповідача № 316 від 01.11.2023 року, який позивач вправі був оскаржити окремо, зважаючи на те, що службове розслідування, на його думку, проводить дисциплінарна комісія, яка має неповноважний склад.

Враховуючи те, що наказ відповідача № 316 від 01.11.2023 року є чинний та в межах даної справи не оскаржується, апеляційний суд не знаходить правових підстав, для перевірки правомірності створення дисциплінарної комісії.

Підводячи підсумок наведеного вище, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що п. 1 наказу ДПП від 29.12.2023 № 706 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є протиправним, однак, вважає, що суд першої інстанції виходив з помилкових мотивів.

Таким чином, позов необхідно задовольнити з мотивів, які наведені в цій постанові.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції, при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права при наданні оцінки доводам позивача щодо складу дисциплінарної комісії та порядку застосування комісією дисциплінарного стягнення.

Водночас, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про задоволення позову, однак, виходив із помилкових мотивів.

Тому рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів задоволення позову.

З огляду на наведене апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 380/1915/24 змінити в частині мотивів задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №706 від 29.12.2023 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» з мотивів, які наведені у мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повний текст постанови складений 04.10.2024 року