Справа № 160/26452/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2024 р.Справа № 160/26452/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі № 160/6531/24, оформлену листом від 01.08.2024 за № 43442- 30456/П-01/8-0400/24 в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну доплату до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі № 160/6531/24, у розмірі 2000,00грн., починаючи з місяця припинення такої доплати (з 01.07.2021), та здійснити виплату з урахуванням проведених платежів в повному обсязі та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2024 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/6531/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату позивачу з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач вказує, що у липні 2024 року надав до відповідача копію вказаного рішення суду, яке набрало законної сили. Однак, після 01.08.2024 розмір пенсії не змінився. На його звернення від 05.07.2024 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду по справі №160/6531/24 відповідач листом від 01.08.2024 за № 43442-30456/П-01/8-0400/24 повідомив про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії, оскільки рішенням суду від 28.05.2024 по справі №160/6531/24 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області нарахувати щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у сумі 2000 грн. понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. На переконання позивача, такі дії відповідача є свідченням свідомого ігнорування діючого законодавства та рішення суду, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 позовній заяві єдиний унікальний номер судової справи №160/26452/24 та дана адміністративна справа розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем фактично оскаржуються дії відповідача, вчинені на виконання рішення суду від 28.05.2024 у справі №160/6531/24, щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

Згідно із даними комп`ютерної програми «ДСС» позивач ОСОБА_1 11.03.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови, оформленої листом № 12555-6588/П-01/8-0400/24 від 28.02.2024, у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження будь-яким строком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з місяця припинення такої доплати (01.02.2022), та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 у адміністративній справі №160/6531/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 у адміністративній справі №160/6531/24 набрало законної сили 28.06.2024.

За розрахунком пенсії з 01.08.2024 за пенсійною справою № N/A27731 розмір пенсії позивача перерахований на виконання рішення суду та складається з наступних складових, підвищень та доплат, а саме: основний розмір пенсії 17423,36грн. (90% грошового забезпечення); індексація базового ОСНП 2022 (17423,36*0,140) 2439,27 грн., індексація базового ОСНП 2023 (19862,63*0,1970) 1500,00 грн., індексація базового ОСНП 2024 (21362,63*0,0796) 1500,00 грн., щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) 2000,00 грн., підсумок пенсії (з надбавками) становить 24862,63 грн. До виплати з урахуванням максимального розміру розмір пенсії 23610,00 грн.

Отже, на виконання рішення суду нараховано щомісячну доплату до пенсії відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021, однак виплата пенсії здійснюється з обмеженням максимального розміру.

До позовної заяви долучено лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.08.2024 №43442-30456/П-01/8-0400/24, в якому позивачу повідомлено, що оскільки рішенням суду від 28.05.2024 у справі №160/6531/24 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 у сумі 2000,00 грн. понад максимальний розмір, тому розмір пенсії було обчислено з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону №2262.

Водночас, як вбачається з резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 у адміністративній справі №160/6531/24, в ній чітко визначено, які дії слід вчинити відповідачу, а саме: здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, мотивувальна частина рішення суду у справі №160/6531/24 містить правовий висновок суду щодо протиправності дій відповідача щодо ненарахування та невиплати з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та щодо застосування обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України встановлено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17 та у постановах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 320/19014/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 140/17323/23 та від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За таких обставин, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі спеціальні правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 серпня 2024 року у справі № 560/4755/20, від 14 серпня 2024 року у справі №580/5660/22, від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24.

За своєю суттю цей спір виник у зв`язку з неправильним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 справі №160/6531/24, що виявилося у неврахуванні висновків суду, викладених в зазначеному рішенні, зокрема, щодо обмеження розміру його пенсії максимальним розміром.

Таким чином, заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду у справі №160/6531/24, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Крім того, винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на наведене, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права (права на виконання судового рішення).

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 17 червня 2021 року у справі № 640/17491/19, від 26 липня 2023 року у справі № 640/17504/19.

На переконання суду, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд вважає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, проте спірні правовідносини між сторонами, по суті, вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

У разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

За таких обставин, у відкритті провадження в адміністративній справі №160/26452/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/26452/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини п`ятої статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова