Справа № 522/13430/24-Е
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/201/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Казнєвського В.О.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який подано адвокатом Казнєвським В.О., до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №15 від 11 травня 2024 року про примусове видворення громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав. Рішення прийнято з порушенням ч.1 ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Позивач є громадянином Сирійської Арабської Республіки. Постійно мешкав в м. Холмс. Позивач є військовозобов`язаним, проходив військову службу (в танкових військах, а також був водієм) але не бажає приймати участь у військових діях на території країни походження. В разі повернення в країну походження, позивач може стати жертвою свавільного насилля та може примусово мобілізованим до лав армії. Позивач не бажає приймати участь у військових подіях та вбивати власний народ. Більше того з невідомих до кінця для позивача підстав у нього було вилучено посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту. Відповідачем не було враховано те, що існує ризик переслідувань позивача у зв`язку із належністю до певної соціальної групи - особи, що ухиляється від проходження військової служби. Відповідачем не враховано інформацію по країні походження, яка підтверджує наявність підстав для неможливості повернення позивача до Сирії. Ситуація в Сирії характеризується як ситуація загальнопоширеного насильства. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» загроза життю, безпеці чи свободі особи внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини є підставою для неможливості повернення іноземця до такої країни. Рішення про примусове повернення прийнято з порушенням ч.1 ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», без урахування останньої інформації щодо ситуації в Сирійській Арабській Республіці. Іншими словами відповідачем не був застосований принцип заборони вислання, який в міжнародному праві передбачає обов`язок держави жодним чином не висилати або повертати особу до кордонів країни, де її життю чи свободі загрожує небезпека. Цей принцип закріплений в Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». До того ж відповідачем порушено норми процесуального права, а саме є обґрунтовані підстави вважати, що не було надано перекладача при врученні рішення про примусове видворення, оскільки на копії рішення відсутня інформація щодо прізвища, імені, по батькові, а підпис в одній з граф Перекладач є ідентичним підпису Позивача. Також зазначив, що 24.02.2022, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було оголошено про закриття повітряного простору України. Вищезазначені факти унеможливлюють виконання позивачем рішення про примусове видворення, так як відсутнє належне транспортне сполучення між Україною та Сирією. Більше того 30 червня 2022 року МЗС України зробило заяву щодо розриву дипломатичних відносин із Сирійською Арабською Республікою. Також зазначив, що позивач має неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Казнєвського В.О. Витребувано у Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової (міграційної) справи ОСОБА_1 . (а.с. 34 - 35).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16 серпня 2024 року доручено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Одеській області забезпечити під час розгляду даної справи участь перекладача з арабської на українську мови (а.с. 36 - 37).

20.08.2024 на адресу суду від представника відповідача Головного управління ДМС України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов вважають необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зазначив, що ГУДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 на території України знаходиться незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має дійсного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання з Україні. Він не може бути працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів існування згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби, через що, з метою отримання грошових коштів, може вчиняти злочини проти власності або інші правопорушення, чим завдати істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/7624/24 громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_4 затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців по 11.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Станом на 20.08.2024 рішення суду не оскаржувалось. Зазначив, що позивач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до територіальних підрозділів ДМС України, не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. Таким чином, позивач починаючи з 09.03.2023 по 11.05.2024, не вчинив жодних спроб для легалізації власного становища. За порушення ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення що виразилось в порушенні законодавства про правовий статус іноземців, тобто перевищення встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, 11.05.2024 стосовно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2024 серії та номеру ПН МОД 011168 притягнутий до адміністративної відповідальності в розмір 5100 гривень. Штраф позивачем не сплачено. Також зазначив, що право на виїзд іноземних громадян або осіб без громадянства за межі України не обмежено. Позивач для добровільною повернення до країни походження або третьої країни іноземця до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та інших територіальних підрозділів ДМС України, з заявою не звертався. Про те, що він є нелегальним мігрантом, останній розуміє. Крім того, кожен іноземний громадянин має право звернутись до посольства/консульства своєї країни в Україні, до міжнародних організацій, у тому числі «Червоного Хреста» та повідомити про свій намір виїхати за межі України та обґрунтувати таку потребу. Дозволений строк перебування на території України громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 закінчився, позивач перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні, проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. ГУ ДМС в Одеській області 11.05.2024 прийнято рішення № 15 про примусове видворення позивача з України. Складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії та номеру ПР МОД 011068 від 11.05.2024 містить пояснення останнього, які за своїм змістом є підтвердженням вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину. Докази про те, що в країні походження позивач піддавався переслідуванням за політичні чи релігійні переконання, расові або етнічні ознаки, матеріали справи не містять. В матеріалах справи також відсутні факти, які б підтверджували можливість застосування до позивача смертної кари, катування чи нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання в країні походження та серйозна особиста загроза життю особи з причин недиференційованого насилля в умовах внутрішнього збройного конфлікту. За таких обставин позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають (а.с. 38 50).

27.08.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Казнєвського В.О., надійшла, сформована в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зокрема зазначив, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятого міграційним органом рішення про примусове повернення позивача в країну походження. З матеріалів справи слідує, що позивач є громадянином Сирійської Арабської Республіки, легально прибув до України у 2008 році, 05.05.2020 згідно рішення ДМС №127-20 позивача визнано особою, яка потребує додаткового захисту терміном дії до 05.05.2025. Рішенням від 08.03.2023 № 22-23 ДМС України позбавила додаткового захисту громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 . Позивач не просив позбавити його додаткового захисту, з яких причин ДМС прийняло таке рішення позивачу незрозуміло. Позивач заявляє, що в період часу січень-лютий 2023 року він перебував на лікуванні, після сильного побиття. На той момент він мав посвідчення особи з додатковим захистом. Як він повідомляє, що йому у УДМС у Полтавській області було зазначено, що він має повідомляти про будь які зміни у його житті, такі як зміна місця проживання, цивільний стан, тощо. Він прибув до Міграційної служби, та повідомив про пограбування, та побиття, у нього відібрали посвідчення особи про додатковий захист в Україні, дали на підпис документи, та видали його старий закордонний паспорт, які він не читав, та направили до лікарні, та рекомендували якомога швидше залишити територію України. Більше після цього зі слів позивача він не мав контактів з ДМС, а мав тільки з СБУ які займалися досудовим розслідуванням кримінального правопорушення щодо нього. Оскаржити втрату додаткового захисту не намагався, оскільки він був впевнений що він не втратив статус, а просто його посвідчення знаходиться на зберіганні в Державній міграційній службі, і після спливу певного часу, він зможе поїхати в Полтаву та забрати своє посвідчення. На теперішній час позивач підтримує зв`язок із родичами в Сирії, а саме з матір`ю та братами, один брат є військовим та не рекомендує йому повертатися в Сирію, у зв`язку із загостренням як внутрішнього конфлікту так конфлікту на Близькому сході. Позивач є громадянином Сирійської Арабської Республіки. Постійно мешкав в м. Холмс. Позивач є військовозобов`язаним, проходив військову службу (в танкових військах, а також був водієм) але не бажає приймати участь у військових діях на території країни походження. В разі повернення в країну походження, позивач може стати жертвою свавільного насилля та може примусово мобілізованим до лав армії. Відповідач належним чином не дослідив, який рівень небезпеки для позивача існує у випадку повернення до країни походження та не проаналізував належним чином інформацію, а також не врахував поточної та актуальної інформації по ситуації в Сирії й не спростував можливість загрози життю позивача, його безпеці чи свободі в країні походження в разі повернення, що не відповідає вимогам статті 3 Європейської конвенції з прав людини, яка забороняє вислання осіб у країну, де вони можуть зазнати переслідувань, тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що він прибув до України у 2008 році по туристичній візі з наміром працювати в Україні. 11.10.2009 уклав шлюб та проживав у м. Кременчук, займався підприємницькою діяльністю. Наразі шлюб розірвано, дружина та дитина продовжують проживати у вказаному місті. Також повідомив, що на початку 2023 року на нього здійснили напад та відібрали документи, що давали право знаходитись на території України легально. В подальшому приїхав до м. Одеси з паспортом громадянина Сирійської Арабської Республіки, який відібрала міграційна служба. В м. Одеса працював на овочевій базі та винаймав житло по АДРЕСА_2 . Також повідомив, що не бажає повертатися до Сирійської Арабської Республіки, оскільки має забезпечувати дружину та дитину, а в разі повернення буде в обов`язковому порядку призваний на військову службу відповідно до законодавства вказаної країни.

Представник відповідача усудовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві та просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що Співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України спільно з працівниками Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області 11.05.2024 по вул. Градоначальницька у м. Одеса, виявлено громадянина Сирійської Арабської Республіки Шахуд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було запрошено до приміщення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Градоначальницька, 33, для з`ясування обставин законності перебування на території України.

В результаті проведеної перевірки, наявних документів та відібраних пояснень встановлено, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів прибув на територію України у 2008 році, легально, місце перетину державного кордону не пам`ятає по паспортному документу громадянина Сирійської Арабської Республіки для виїзду за кордон на його ім`я.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто перевищення встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, стосовно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2024 Серія ПР МОД №011068 (а.с.53).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2024 серії ПН МОД № 011168, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень (а.с.56).

11.05.2024 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення №15 про примусове видворення з України громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно розписки у рішенні про примусове видворення від 11.05.2024 позивачу повідомлено, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, стосовно нього прийнято рішення про примусове видворення з України та роз`яснено порядок оскарження цього рішення. Про що міститься підпис позивача (а.с. 58 62).

11.05.2024 головним спеціалістом ОСОБА_5 . ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол № МОД 000257 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП для встановлення особи правопорушника, з`ясування обставин правопорушення. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 послуги перекладача не потребує, про що міститься його підпис (а.с. 63).

11.05.2024 головним спеціалістом відділу міграційного контролю ГУ ДМС України в Одеській області Кіліяном О.В. прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65).

Відповідно до акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 11.05.2024 головний спеціаліст ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_5 передав, а Миколаївський ПТПІ 11.05.2024 о 19.00 прийняв громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66).

Відповідно до листа УДМС у Полтавській області №5301.5/8240-24 від 17.05.2024 на адресу ГУ ДМС України в Одеській області повідомлено, що громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Державної міграційної служби України від 08.03.2023 № 22-23 було втрачено додатковий захист в Україні. Також зазначено, що 31.05.2023 УДМС у Полтавській області прийняте рішення про заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки громадянину Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі невиконання іноземним громадянином під час попереднього перебування на території України рішення органу державної влади, уповноваженого накладати адміністративні стягнення (а.с. 69).

Державною міграційною службою України 08.03.2023 було прийнято рішення № 22-23 про втрату додаткового захисту, відповідно до якого Державна міграційна служба України прийняла рішення про втрату додаткового захисту громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він не може відмовлятися від користування захистом країни своєї громадянської належності, оскільки обставини, на підставі яких його було визнано особою, яка потребує додаткового захисту більше не існує. У мотивувальній частині рішення зокрема зазначено, що в регіоні майбутнього проживання ОСОБА_1 в Сирійській Арабській Республіці, ситуація із загальною безпекою на даний час є сприятливою, у ДМС є серйозні підстави вважати, що шлях повернення до країни громадянської належності для нього буде безпечним, і при поверненні він матиме відповідні умови для відновлення нормального життя (а.с. 73 76).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22 вересня 2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон).

За приписами частини першої статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст.30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Таким чином, зі змісту вказаних норм слідує, що прийняття уповноваженим органом рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, на підставі ч.1 ст.30 Закону, може мати місце у разі:

якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України

є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення

якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення

а також в інших передбачених законом випадках.

Судом установлено, що позивач не затримувався за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України, відносно нього рішення про примусове повернення не приймалося, яке він не виконав у встановлений строк чи є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від його виконання.

З оскаржуваного рішення №15 від 11 травня 2024 року про примусове видворення з України слідує, що підставою для його прийняття слугувало незаконність перебування на території України.

Проте, порушення іноземцем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства є достатньою підставою для прийняття рішення про примусове повернення іноземця в країну походження у відповідності до ч.1 ст.26 Закону.

Стороною відповідача зазначено, що рішення про примусове повернення позивача міграційним органом не приймалось на підставі ч.8 ст.26 Закону, оскільки у позивача відсутні документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

Так, частиною восьмою статті 26 Закону передбачено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Судом установлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 червня 2024 року затримано громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців по 11.11.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

08.07.2024 ГУ ДМС України в Одеській області звернулося з листом № 5100.20.1-7314/51.2-24 до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням надати допомогу у ідентифікації та документуванні паспортним документом або свідоцтвом на повернення громадянина Сирії, який незаконно перебуває на території України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 11.05.2024 поміщений до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 94).

Листом Міністерства закордонних справ № 71/17-500-96125 від 15.07.2024 на адресу ГУ ДМС України в Одеській області повідомлено, що у червні 2022 року було розірвано дипломатичні відносини між Україною та Сирійською Арабською Республікою. Зазначене на разі унеможливлює надання МЗС будь-якого сприяння в ідентифікації та документуванні громадян Сирії, які незаконно перебувають на території України (а.с.95).

Отже, суд відхиляє посилання відповідача на ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону. Натомість станом на час прийняття оскаржуваного рішення, позивача не ідентифіковано, не документовано, а також рішення суду про його затримання з вказаною метою постановлено після прийняття рішення про примусове видворення від 11 травня 2024 року.

Крім того, відповідачем в оскаржуваному рішенні не враховано та не надано оцінки обставинам щодо можливої загрози життю позивача, безпеці чи його свободі, оскільки законом прямо заборонено примусове повернення/видворення іноземців до країни де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини.

Суд звертає увагу, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім вимогам, зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Цей обов`язок слідує із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 9 та ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

За таких обставин суд дійшов висновку, що допущені відповідачем порушення процедури прийняття рішення щодо видворення призвели до порушення прав позивача, крім того рішення прийняте без урахування всіх обставин справи, відтак рішення №15 від 11 травня 2024 року про примусове видворення громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 є передчасним, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 72, 74, 77, 90, 268-271, 288 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України, задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №15 від 11 травня 2024 року про примусове видворення громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя Юлія КОВТУН