Справа № 165/2887/24
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/2887/24
Провадження № 2-а/165/22/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Василюка А.В.
за участю секретаря Навроцької М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУНП у Волинській областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2024 інспектором ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Яйчуком Богданом Ігоровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2381780, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у якому на задніх зовнішніх світлових приладах нанесено тонування, що зменшує прозорість, чим останній порушив п.31.4.3 ПДР України.
Вважає, що зазначена постанова ухвалена безпідставно, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.
13 червня 2024 року ОСОБА_1 їхав на власному автомобілі марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Іваничівській у м. Нововолинську. Приблизно о 12 год. його було зупинено інспектором ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , який йому повідомив про те, що на його автомобілі на задніх світлових приладах нанесено тонування, що зменшує їх прозорість.
На що позивач пояснив, що він особисто жодного тонування на світлові прилади автомобіля не наносив, а купував його у такому стані. Крім того наголосив, що на його думку «стопи» автомобіля перебувають у належному стані, добре проглядаються як вдень, так і в ночі. І візуально він не бачить на них жодного тонування.
Не зважаючи на такі пояснення ОСОБА_1 , працівник поліції, без застосування будь якої вимірювальної техніки, лише на підставі візуального спостереження встановив, що на задніх світлових приладах автомобіля марки «PEUGEOT 206» нанесене тонування, що зменшує їх світлопропускання. У зв`язку з чим і ухвалив оскаржувану постанову.
Відповідальність за порушення п.31.4.3 «ґ» ПДР України настає у разі наявності на розсіювачах світлових приладів тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
Інспектором поліції зроблено висновки щодо тонування світлових приладів на автомобілі, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання без вивчення документів на транспортний засіб, дослідження технічних характеристик та заводських установок, без проведення дослідження з застосуванням вимірювальної техніки, зокрема не вимірювалася світловіддача фар. Також поліцейським не складався жоден акт перевірки КТЗ на технічну несправність.
Враховуючи викладене позивач вважає, що висновок поліцейського про те, що керований ним автомобіль рухався із тонування світлових приладів, що зменшувало їх прозорість чи світлопропускання неправомірним, оскільки ним повно та всебічно не було досліджено усіх обставин справи.
Крім того, позивач наголошує на тому, що в оскаржуваній постанові не зазначено конкретного пункту ПДР України, який порушив позивач. А також невірно зазначено місце події, адже автомобіль ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на вулиці Іваничівській у місті Нововолинську, а не на вул. Іваничівське Шосе у селі Будятичі.
Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.06.2024 серії ЕНА №2381780 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню.
У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати постанову серії ЕНА №2381780 від 13.06.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст.121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Також просить судові витрати покласти на відповідача.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, адвокат Андрейчук С.В. подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив його задоволити (а.с.28).
Представник відповідача Грищук В. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету відповідача (а.с.28) у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у ньому, також просить проводити розгляд справи за його відсутності, у (а.с. 18-22).
Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Надаючи правову оцінку оспорюваній постанові, суд зазначає таке.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2381780 від 13.06.2024, ухваленою інспектором ВПД №1 (смт, Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Яйчуком Б.І. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч.1 ст. 21 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.5).
З указаної постанови вбачається, що 13.06.2024 о 11:44 год. ОСОБА_1 по вул. Іваничівське Шосе в с. Будятичі керував транспортним засобом марки «PEUGEOT 206», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому на задніх зовнішніх світлових приладах нанесено тонування, що зменшує їх прозорість, чим порушив п.31.4.3 ПДР України.
Згідно із ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У даному випадку відповідачем при ухваленні постанови не було заслухано і враховано пояснень позивача, тому у суду виникає сумнів щодо об`єктивності та правомірності ухваленої щодо позивача постанови.
Позивач заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності дій суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано доводів позивача на заперечення обставин вказаних у оспорюваній постанові, а в судовому засіданні не здобуто доказів, які в спростовували твердження позивача, які суд приймає до уваги, як належні і допустимі.
Представником відповідача до матеріалів справи не долучено жодних доказів на обгрунтування заперечень, зокрема копій документів на транспортний засіб, доказів про дослідження технічних характеристик та заводських установок, проведення дослідження з застосуванням вимірювальної техніки під час вимірювання світловіддачі фар. Також не надано суду акту перевірки КТЗ про технічну несправність
Отже, з врахуванням наданих суду доказів і норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача, жодними доказами не доведена.
Стаття 7 КАС України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може грунтуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, порушено право на захист позивача, а тому суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА №1706863 від 21.03.2024, ухвалену поліцейським ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., тому вказану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Також до відшкодування ОСОБА_1 з ГУНП у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань належить 605,60 грн. судових витрат, понесених позивачем за сплату судового збору, що підтверджується документально (а.с.3).
Керуючись ст.3, ст.9, ст.72, ст.73, ст.77, ст.19, ст.242, ст.243, ст.246, ст.286 КАС України, на підставі ч.1 ст.121 КУпАП, суд
Адміністративний позов задоволити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 2381780 від 13.06.2024, ухвалену інспектором ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Яйчуком Б.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відшкодувати ОСОБА_1 з ГУНП у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк