Справа № 160/20066/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з уточненим позовом, (який прийнятий судом ухвалою від 14.08.2024), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) індексації грошового забезпечення за час проходження служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо не проведення нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) з 01.01.2020 року по 10.11.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про державний бюджет України на 2020 рік», «Про державний бюджет України на 2021 рік», «; Про державний бюджет України на 2022 рік» та «Про державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня відповідного року. що у відповідності до частини 7 наведених законів складає 2102,00 грн (2020 рік), 2270,00 грн (2021 рік), 2481,00 грн (2022 рік) та 2684,00 грн (2023 рік);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого «Про державний бюджет України на 2020 рік», на 01 січня відповідного року, що у відповідності до частини 7 наведених законів складаєм 2102,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого «Про державний бюджет України на 2021 рік», на 01 січня відповідного року, що у відповідності до частини 7 наведених законів складає 2270,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого «Про державний бюджет України на 2022 рік», на 01 січня відповідного року, що у відповідності до частини 7 наведених законів складаєм 2481,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 року по 10.11.2023 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого «Про державний бюджет України на 2023 рік», на 01 січня відповідного року, що у відповідності до частини 7 наведених законів складаєм 2684,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з липня 2020 року по січень 2021 року, з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні), а станом на 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні) у розмірі 40%, з урахуванням раніше виплачених сум надбавку за вислугу років;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212. 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) перераховану надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною займаною посадою), з урахуванням окладу за військовим званням за період з липня 2020 року по січень 2021 року, з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні), а станом на 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ОOC: 02 роки 02 місяці 04 дні) у розмірі 40%, з урахуванням раніше виплачених сум надбавку за вислугу років;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) компенсацію за піднайом житла у розмірі, визначеному законодавством, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2023 рік у розмірі 2 850,00 гри шомісяця, за квітень 2023 року та липень 2023 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт ID НОМЕР_3 , виданий 1212, 22.04.2024 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ) донарахувати та виплатити компенсацію за піднайом житла у розмірі, визначеному законодавством, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2023 рік у розмірі 2 850,00 грн щомісяця, за квітень 2023 року та липень 2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час звільнення з військової служби, з ним не проведено розрахунок у повному обсязі, що порушує його право на належних розмір грошового забезпечення та компенсації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2024 визнано причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо проведення нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 20.07.2022 року по 10.11.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та «Про державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня відповідного року поважними, заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, без повідомлення (виклику) учасників справи.
12.08.2024 позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою.
19.08.2024 позивачем надані витребувані судом документи.
22.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, згідно змісту якого, відповідач зазначив, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 1 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу. Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.
Щодо грошового забезпечення позивача, відповідач зазначив, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 704 (в редакції Постанови № 103), пунктом 4 якої встановлено, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року. Отже, відповідачем правомірно проводився розрахунок складових грошового забезпечення позивача саме з тих показників, які визначені пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції Постанови № 103), а саме множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, передбачений додатком 1 та відповідно додатком 14
Позивач не скористався правом подання відповіді на відзив.
Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Згідно послужного списку, ОСОБА_1 з 02.08.2007 по 30.07.2019 проходив військову службу на посадах 333 Головного військового представництва (військового представництва) Міністерства оборони України.
Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, 333 Головне військове представництво (військового представництва) Міністерства оборони України перебувало на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно послужного списку з 30.07.2019 по 14.11.2023 позивач проходив військову службу безпосередньо на посадах в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №231 від 17.08.2019 року майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 02.01.2020 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 04.01.2021 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом па 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 04.01.2022 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2022 року становила 23 роки 04 місяці 18 днів (з цих пільгова ООС: 03 роки 11 місяців 02 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 02.01.2023 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом па 01.01.2023 року становила 24 роки 04 місяці 18 днів (з них пільгова ООС: 03 роки 11 місяців 02 дні).
Згідно витягу з наказу від 18.11.2023 №326 підполковник ОСОБА_1 вважається таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місяця служби, м. Дніпро. З 18 листопада 2023 року виключити зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та всіх видів забезпечення а з котлового забезпечення - з 19 листопада 2023 року.
Відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил Украйні та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року, окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року 2683/з за період з 01 листопада 2023 року по 10 листопада 2023 року виплатити:
щомісячну премію за особистий, внесок у загальні результати служби у розмірі: 380,0 % посадового окладу - 90% від максимального (390,0 % ) посадового окладу (догана від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошена наказом від 16.11.2023 № 469 за порушення вимог статті 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 8.22 розділу VIII наказу Міністерства оборони Україні «Про затвердження Інструкції з організації роботи із забезпеченням соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах Україніста членів їх сімей у Міністерстві оборони України» від 31.12.2014 року №937);
надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% до посадового окладу урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 %посадового окладу.
Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалася
Щорічна основна відпустка за 2023 рік не надавалася.
Відпустка за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення у 2023 році надавалася терміном на 10 календарних днів з 04 квітня 2023 року по 13 квітня 2023 року.
Додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР (із змінами) та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХЦ (із змінами), не надавалася в період проходження військової служби: у ІНФОРМАЦІЯ_5 за 2019 рік, за 2020 рік; у ІНФОРМАЦІЯ_3 - за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік.
Грошову допомогу для оздоровлення за 2023 рік відповідно до підпункту З пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, пунктів 1, 2 розділу ХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, не отримав.
Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 пункту 1 розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, не отримав.
Підйомна допомога відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженому наказом Міністерства, оборони України від 05 лютого 2018 року № 45, у 2023 році не виплачувалася.
Військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видавалися.
Постійним або службовим житлом не забезпечувався.
24.06.2024 року (вх.5660 від 24.06.2024 року) ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з листом щодо надання довідки про нараховане та отримане грошове забезпечення за період з 01.01.2008 року щодо здійснення перерахунку та виплати відповідної доплати за період з 01.01.2020 року по 31.12.2021 року, щодо надання витягів з наказів про оголошення вислуги років за період з 01.01.2019 року, в якому просив:
повідомити чи проводився йому у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 розрахунок та виплата індексації грошового забезпечення, виходячи при розрахунку індексації з базового місяця нарахування індексації - січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 №1078;
нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.01.2016 по 28.02.2018, виходячи при розрахунку індексації з базового місяця нарахування індексації - січень 2008 року, якщо такі виплат не були здійснені вчасно;
повідомити чи проводився йому у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 розрахунок та виплата індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абз. 4-6 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 №1078, та в якому розмір;
нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31,12.2022, з урахуванням положень абз. 4-6 л. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» від 07.07.2003 №1078, якщо такі виплати не здійснювались вчасно;
повідомити чи проводився йому у період з 29.01.2020 по 01.05.2023 (включно) розрахунок грошового забезпечення із використанням для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року, оскільки з 29.01.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/13 від 29.03.2020 було фактично підновлено юридичну дію п.4 Постанови КМУ № 704 у первісній редакції, де передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року та така норма мала діяти до вступу в законну силу Постанови КМУ № 481 від 12.05.2023;
нарахувати та виплатити грошове забезпечення та інші додаткові виплати в період з 29.01.2020 по 01.05.2023- з використанням для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму станом на 01 січня календарного року, якщо такі виплати не було здійснені вчасно.
02.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповіді (№09/02/597) на лист позивача зазначив, що;
щодо надання довідки про нараховане та отримане грошове забезпечення за період з 01.01.2008року - інформація про нараховане та отримане грошове забезпечення за період з 01.01.2008 року була втрачена 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф та початком нападу на м. Маріуполь Донецької області;
щодо здійснення перерахунку та виплата відповідної доплати за період з 01.01.2020 року по 31.12.2021 року - повідомлено, що надбавка за вислугу років виплачувалась відповідно наданих наказів;
щодо надання витягів з наказів про оголошення вислуги років за період з 01.01.2019 року - витяг про оголошення вислуги років на 01.01.2019 року у ІНФОРМАЦІЯ_6 були втрачені 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф та початком нападу на м. Маріуполь Донецької області;
щодо витягів з наказів про оголошення вислуги років за період з 2021 по 2022 рік станом на 01.01 календарного року, вони збереглись та були надані копії позивачу.
Також позивачу були надані архівні відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 01.01.2013 року по 30.06.2020 року та картка особового рахунку військовослужбовця за пері од з 01.07.2020 року по 10.11.2023 року.
У листі від 02.07.2024 (№09/02/598) ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 що підстав для здійснення повторного розрахунку грошового забезпечення за період з 01.01.2020 року по 10.11.2023 року не має.
У листі від 02.07.2024 (№09/02/599) ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив ОСОБА_1 , що індексація грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з не закладенням до бюджету коштів для виплати індексації в період з січня 2016 року по лютий 2018 року.
Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Щодо позовних вимог позивача про не проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2026 по 28.02.2018.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Статтею 2 вказаного Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
У частині п`ятій статті 2 зазначеного Закону вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно зі статтею 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно з частинами першою та другою статті 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації цих положень Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року №1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 1-1 вказаного Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV»Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).
Відповідно до пункту 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 05.02.2020 року у справі №825/565/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Судом встановлено, що, відповідно до матеріалів справи, індексація грошового забезпечення позивачу у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 не нараховувалась, що підтверджується долученою довідкою про грошове забезпечення позивача у 2016-2019 роках.
До того ж, обставина щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 визнана відповідачем у листі від 02.07.2024 №09/02/599 та у відзиві на позов.
При цьому, доводи відповідача про те, що виплата індексації грошового забезпечення залежить від обсягу фінансування на відповідний рік, судом не беруться до уваги, оскільки підстави та порядок проведення індексації грошового забезпечення передбачено чинним законодавством та можуть бути змінені лише шляхом внесення відповідних змін до законодавчих актів, якими такі права встановлені, або через прийняття нових законів, що регулюють такі правовідносини. Таке право особи передбачено чинним законом та жодними іншими підзаконними актами соціально-економічні права громадян, відсутністю фінансування не можуть бути змінені, скасовані або обмежені.
Зазначені обставини свідчать про допущення протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Щодо визначення базового місяця індексації, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Отже, місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, є базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі №825/565/17, від 23 вересня 2020 року в справі №620/3282/18, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Так, 01 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, якою були встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені додатком №1 до цієї Постанови. Вказана постанова втратила чинність 01 березня 2018 року.
З 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Згідно з вказаною Постановою відбулося наступне підвищення посадових окладів.
Отже, січень 2008 року та березень 2018 року є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення з 18 червня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а березень 2018 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення починаючи з 01 березня 2018 року.
Повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки (Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20).
Таким чином, місяцями, за якими здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача, повинні бути січень 2008 року та березень 2018 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
Тобто з 01.12.2015 місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з 01.01.2016 по 28.02.2018, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10.09.2020 року у справі № 200/9297/19-а, де Верховним Судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.
В постановах від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 12.05.2022 у справі №200/7006/21 Верховний Суд також зазначив, що відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до встановлення нових розмірів посадових окладів військовослужбовців в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем для обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Отже, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за час проходження служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та зобов`язати її нарахувати із застосуванням базового місяця січень 2008 року, є такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про не нарахування позивачу грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 10.11.2023 із застосуванням прожиткового мінімуму станом на 2020 2023 роки.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За приписами частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
При цьому, Додатки 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Згідно з Постановою №704, в редакції Постанови №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.
Отже, зміни до пункту 4 постанови № 704, внесені пунктом 6 постанови № 103, з 29.01.2020 року не підлягають застосуванню.
Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.
Разом з цим, слід зазначити, що з 29.01.2020 знову почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, тобто мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.
Проте, згідно з пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №200/3757/20-а.
Відтак, під час розв`язання колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пунктом 4 Постанови №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018 №103 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Постанова КМУ №704 є підзаконним нормативно-правовим актом. Юридична сила закону як джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, вказаний пункт 4 Постанови №704 в частині обрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням суперечить нормам розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII та не підлягає застосуванню.

Крім того, п.п. 9, 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII визначено, що до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Водночас, з 29.01.2020 року була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 року.

Таким чином, з 29.01.2020 року такі складові грошового забезпечення військовослужбовця як оклад за посадою та оклад за військовим званням зросли у зв`язку із необхідністю їх обрахування, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто в даному випадку станом на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2022, 01.01.2023, а не на 01.01.2018.

За таких обставин, з урахуванням положень пункту 3 розділу II Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704 з 29.01.2020 року, а саме: з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виникли правові підстави розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт (однак без урахування показників мінімальної заробітної плати).

До того ж, до такого висновку суд дійшов з урахування правової позиції, викладеної Верховним Судом у подібних правовідносинах у справі №440/6017/21 (постанова від 02.08.2022), де Верховний Суд дійшов таких висновків:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Згідно карток з особового рахунку позивача за 2020-2023 роки та з урахуванням його посади, військового звання та коефіцієнтів у додатках №1, 14 Постанови КМУ №704 судом встановлено, що відповідачем на протязі 2020-2023 років грошове забезпечення позивача нараховувалось та виплачувалось виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 1762 грн.

Приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII визначено, що станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 1762,00 грн.

Однак, статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік встановлено, що станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2102,00 гривні.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік встановлено, що станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2 270,00 гривні.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік встановлено, що станом на 01.01.2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2 481,00 гривні.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік встановлено, що станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає - 2 684,00 гривні.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплату грошового забезпечення позивача з 01.01.2020 року по 19.05.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про державний бюджет України на 2020 рік», «Про державний бюджет України на 2021 рік», «Про державний бюджет України на 2022 рік» та «Про державний бюджет України на 2023 рік» є такими, що підлягають задоволенню.

Водночас щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплату грошового забезпечення позивача з 20.05.2023 року по 10.11.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» суд зазначає таке.

12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704" (далі - Постанова № 481).

Пунктом 1 Постанови №481 скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Пунктом 2 вказаної постанови внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виклавши абзац перший в такій редакції:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів (п. 3 Постанови № 481).

Зазначена постанова набрала чинності з 20.05.2023.

Таким чином, з урахуванням змін, внесених Постановою №481, пункт 4 Постанови №704 передбачає обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розрахункової величини 1762,00 грн.

З наведеного слідує, що у період з 20.05.2023 по 10.11.2023 нарахування та виплата позивачу посадового окладу, окладу за військовим (спеціальними) званням виходячи з розміру 1762 є правомірним, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині невиплати надбавки за вислугу років за військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з липня 2020 року по січень 2021 року, з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні), а станом на 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні) у розмірі 40%, суд зазначає таке.

Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок Nє 260) визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до п.п. 1-3 розділу IV Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.

Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України Про військовий обов?язок і військову службу.

Для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:

- зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб;

- проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);

- проходження військової служби під час виконання обов?язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.

Згідно п.п. 6, 7 розділу IV Порядку № 260 для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.

Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.

Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті.

Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини.

Зазначаючи про порушення своїх прав в цій частині правовідносин, позивач зазначив, що в період з липня 2020 року по січень 2021 року позивачу надбавка з урахуванням його вислуги років повинна була становити 40% посадового окладу (за основною займаною посадою), з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні), а станом на 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні).

Тобто, фактично позивач посилається на порушення при нарахуванні надбавки за вислугу років у відсотковому визначенні.

При цьому, позивачем зазначено, що при розрахунку, різниця в сумах:

- надбавка за вислугу років - 320,50 грн;

- надбавка за особливі умови проходження служби - 208,33 грн.

Орієнтовно, надбавка з урахуванням вислуги років в сумі 528,83 грн в період з липня 2020 року по січень 2021 року позивачу була недоплачена.

Оцінюючи такі доводи позивача на предмет встановлених у справі обставин, суд зазначає, що згідно архівної довідки про розмір грошового забезпечення позивача у період з 01.01.2020 по 31.12.2020, розмір його посадового окладу складав 5070,00 грн щомісячно, розмір його окладу за військове звання складав 1340,00 грн щомісячно, надбавка за вислугу років складала 2564,00 грн щомісячно.

Як вже встановлено судом, згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 02.01.2020 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2020 року становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні).

Згідно витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 04.01.2021 року про оголошення вислуги років військовослужбовцям військових комісаріатів Донецької області для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом па 01.01.2021 року становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні).

Отже, з урахуванням вислуги років позивача, визначеної наведеними наказами та враховуючи норми п.п. 1-3 розділу IV Порядку № 260, які свідчать, що позивачу надбавка за вислугу років повинна становити 40%, суд не вбачає порушених прав позивача під час нарахування та виплати відповідачем надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з липня 2020 року по січень 2021 року, оскільки у цьому періоді позивачу виплачувалась надбавка за вислугу років виходячи із 40% посадового окладу та окладу за військове звання (5070 + 1340=6410), (6410*40* (0,4) = 2564).

Відповідно, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації за піднайом житла у розмірі, визначеному законодавством, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2023 рік у розмірі 2 850,00 гри шомісяця, за квітень 2023 року та липень 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-XII), держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Згідно з абз. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям, зокрема Збройних Сил, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил, як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, її територіальний орган, (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло. (далі Порядок № 450).

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку № 450.

Відповідно до п.1 Порядок № 450 визначаються розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень , зокрема військовослужбовцям Збройних Сил, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу).

Згідно з п. 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку , грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: - у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; - в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази.

Відповідно до п. 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні розміру грошової компенсації військовослужбовця за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначальним є саме місце проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Відповідно до п. 3 Порядку № 450 виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених, зокрема Міноборони на відповідний рік.

Згідно окремого доручення Міністра оброни України №2418/з, розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом житлових приміщень з 1 січня 2023 року становить:

у Києві 3 800 грн на місяць;

в обласних центрах 2 850 грн на місяць;

в інших населених пунктах 1 900 грн на місяць.

Для військовослужбовців, які мають трьох і більше членів сім`ї, зазначені розміри збільшуються у 1,5 рази:

у місті Київ 5 700 грн на місяць;

в обласних центрах 4 275 грн на місяць;

в інших населених пунктах 2 850 грн на місяць.

Грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній).

Згідно наданих позивачем доказів, позивач звертався з рапортом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла у 2023 році у розмір 2850,00.

Згідно витягу з наказу від 27.02.2023 №36, начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_5 ), позивачу з 01.01.2023 встановлена компенсація за піднайом (найом) житла.

Відповідно особової картки позивача на 2023 рік, позивачу не нараховано та не виплачено компенсацію за піднайом житла у квітні 2023 та у липні 2023 році, а в інші місяці 2023 року така компенсація виплачена у розмірі 2850 грн на місяць.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Враховуючи, що за подання даного позову судовий збір сплаті не підлягає, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 257, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексації грошового забезпечення за час проходження служби за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2020 року по 10.11.2023 року, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року Законами України «Про державний бюджет України на 2020 рік», «Про державний бюджет України на 2021 рік», «; Про державний бюджет України на 2022 рік» та «Про державний бюджет України на 2023 рік».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704 та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704 та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704 та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 № 704 та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію за піднайом житла за квітень 2023 року та липень 2023 року у розмірі 2 850,00 грн за кожний місяць.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нарахування та виплатити компенсацію за піднайом житла за квітень 2023 року та липень 2023 року у розмірі 2 850,00 грн за кожний місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07.10.2024.

Суддя Н.Є. Калугіна