Справа № 160/26640/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 жовтня 2024 р.Справа № 160/26640/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неконституційними приписи закону, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:

- визнати неконституційними припис ст.2 ЗУ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. за №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус..." зі змінами;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо обмеження перерахованої та виплачуваної з 01 квітня 2024 р. після набуття чинності рішення "Другого Сенату Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року за №2-p (II)/2024" по справі №3-123/2023 (229/23) пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ветерану війни-особа з інвалідністю 2гр внаслідок війни, учаснику ліквідації самої аварії на ЧАЕС, 1986р. (Кат1, СеріяА), призначену в розмірі відшкодування фактичних збитків- обмеженим максимальним розміром;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 /15.09.1951р.н/, як ветерану війни-особа з інвалідністю 2гр внаслідок війни, учаснику ліквідації самої аварії на ЧАЕС,1986р. (Категорія 1,СеріяА), призначену в розмірі відшкодування фактичних збитків максимальним розміром без обмеження розміру пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексацій та інших доплат до пенсії установлених законодавством, згідно Рішення "Другого Сенату Конституційного Суду України від 20березня 2024року за №2-р (IІ)/2024"по справі №3-123/2023 (229/23) , яке є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено (п.3).

Суд при вирішенні питання щодо відкриття провадження у цій адміністративній справі, виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, зокрема, на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункти 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України).

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 19 КАС України передбачено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів та закріплено категорії справ, на які юрисдикція цих судів не поширюється. Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України (пункт 1 частина 2 статті 19 КАС України).

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат; 5) законності бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Згідно з пунктом 1 статті 150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України.

Статтею 1 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що Конституційний Суд України є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України. Тому саме цей орган судової влади наділений повноваженнями вирішувати питання про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим (підпункт 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Отже, позовні вимоги, в частині щодо визнання неконституційним припис ст.2 ЗУ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. за №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус..." зі змінами, є предметом розгляду Конституційним Судом України, а не Дніпропетровським окружним адміністративним судом за правилами адміністративного судочинства до якого із означеною вимогою звернувся позивач.

Означеної позиції дотримується ВС, викладеній в ухвалі від 14.02.2024 р. у справі №990/40/24.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на предмет позову в частині щодо визнання неконституційним припис ст.2 ЗУ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. за №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус..." зі змінами та його підстави, з якими позивач звернувся до адміністративного суду, наведене вище правове регулювання відносин за участю, зокрема, Верховної Ради України у відкритті провадження у справі за цими вимогами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 170, 241, 243, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неконституційними приписи закону, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог щодо визнання неконституційним припис ст.2 ЗУ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. за №796-XII зі змінами, припис першого речення ч.3 ст.67 ЗУ "Про статус..." зі змінами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справ про відповідність Конституції України (конституційність) законів України та інших правових актів Верховної Ради України, віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в строки передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька