Справа № 320/23905/23
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2023 року № 320/23905/23

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., при секретарі судового засідання Мельник Т.М., за участю представників позивача та відповідача розглянувши в м. Києві в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання про долучення доказів в адміністративній справі за позовом ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТДВ Страхова компанія "Альфа-Гарант" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представником відповідача 19.10.2023 подано до суду клопотання про долучення письмових доказів, а саме: докази направлення матеріалів перевірки сторін по справі, копія листа Офісу Генерального прокурора за вх. ГУ ДПС у м. Києві 46659/5 від 11.10.2023; копії томів №1, №2, №3 кримінального провадження №0002471 від 26.11.2019.

Представник позивача подав до суду заперечення на клопотання про долучення доказів.

В підготовчому засіданні 05.12.2023 представник відповідача підтримав подане клопотання, представник позивача заперечував щодо задоволенні клопотання про долучення доказів.

Вирішуючи питання про долучення до матеріалів справи наданих позивачем доказів суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

За змістом статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частин 1-4 статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Перевіривши подані представником відповідача копій документів із кримінального провадження, судом встановлено, що надані документи носить вибірковий характер (серед яких наявні документи без зазначення їх назви, ким та коли складені, не містять підписів значна кількість документів не читабельна та зміст не зрозумілий), не відображають цілісність, повноту та об`єктивність досудового розслідування, повноту змісту предмету доказування, встановлених фактів та обставин. А ухвалених судових рішень за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження по суті - суду не надано.

Позивач не є стороною даного кримінального провадження, про підозру службовим особам ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" не повідомлялось.

Враховуючи вибірковість доданих документів (згідно додатку до клопотання в 3-х наданих томах), які не були досліджені судом в рамках кримінального провадження, відсутність вироку, без належної, повної та об`єктивної їх оцінки з іншими документами (доказами), такі документи в розумінні статей 72-76 КАС України, не є належними допустимими та достатніми доказами в даній справі.

Крім того, серед наданих копій документів, також надані суду копії протоколів допитів в якості свідків окремих ФОП ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) в рамках досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Надані копії протоколів слідчих дій - допитів свідків, відповідно до вимог частини 2 статті 93 КПК України, є одним із джерел доказів, які збирає сторона обвинувачення (слідчий, прокурор) для доказування обставин зазначених в статті 91 КПК України у кримінальному провадженні.

Надані протоколи допитів вказаних осіб (ФОП) в якості свідків - страхових посередників, не відображають всю об`єктивну картину фінансово-господарських взаємовідносин з ТДВ «СК «Альфа-Гарант», не відображають цілісність, повноту та об`єктивність досудового розслідування, повноту змісту предмету доказування, встановлених фактів та обставин, не встановлені вироком суду, не відповідають вимогам ст. ст. 72, 78 КАС України, а відтак не можуть бути доказами в даній справі, оскільки носять вибірковий характер.

Тому, копії протоколів слідчих дій - протоколи допитів свідків, є недопустимими в розумінні ст. 74 КАС України та достовірними в розумінні ст.75 КАС України доказами адміністративному судочинстві.

На підтвердження цієї позиції у своїй ухвалі Вищій адміністративний суд України від 30.10.2013 у справі №К/9991/72665/12 зазначив: «протоколи допиту свідків не є допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому дана обставина судами обґрунтовано не взята до уваги як доказ порушення позивачем податкового законодавства».

Щодо наданого Висновку Аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТДВ «СК «Альфа-Гарант» () від 01.09.2021 за № 51/99-00-08-01-20/32382598, за період з 01.01.2019 по 31.03.2021, який наявний в матеріалах досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002471 від 26.11.2019 року, суд зазначає, що він ґрунтуються на підставі припущень і в якому прямо зазначено, що «Висновки аналітичного дослідження зроблено виключно на підставі інформації та відомостей, що містяться в інформаційних базах даних контролюючих органів, інтернет ресурсах та матеріалах кримінального провадження. Водночас наявної на момент проведення аналітичного дослідження інформації та документів недостатньо для здійснення остаточних висновків по цих операціях та остаточного визначення розміру збитків, які могли бути завдані державі діями службових осіб ТДВ СК АЛЬФА ГАРАНТ (код за СДРПОУ 3282598)....».

Проте, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах стосовно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом ухилення від сплати податків. (Постанова Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 160/93/19).

Тому такий документ також не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 72 КАС України.

Щодо доданих до клопотання судово-почеркознавчих експертиз № 834/860-861 від 31.03.2023 р.. (щодо ОСОБА_2 ). № 710/811-833 від 28.03.2023 р. (щодо ОСОБА_5 ), №959/2648-2649 від 24.04.2023 р. (щодо ОСОБА_3 ) проведених в рамках зазначеного кримінального провадження, суд звертає увагу на неналежність та недопустимість даних документів як доказів в даному адміністративному провадженні. Представник позивача, не ознайомлювався із матеріали та документи наданими експертам для дослідження, підставами, їх кількістю та належністю для проведення об`єктивного експертного дослідження, службові особи позивача не залучались як сторона кримінального провадження при провадженні слідчих та процесуальних дій, чим порушено їх право на захист, а відтак отримані докази не можуть бути допустимими.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів щодо підконтрольності суб`єктів підприємницької діяльності (ФОП) службовим особам ТДВ СК «Альфа- Гарант» або причетності вказаних службових осіб ТДВ СК «Альфа-Гарант» до діяльності вказаних суб`єктів господарювання - не надано.

Крім того, відповідач не надавав суду висновків експертиз, проведених в данії адміністративній справі.

Щодо доданих до клопотання рішень (ухвал )суду, суд зазначає наступне.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.05.2023 у справі №760/8569/23, кримінальне провадження № 0000009 від 11.04.2023 р. щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону від 16.11.2015 року № 835-УІІІ), закрите за клопотанням прокурора ОСОБА_7 про звільнення від, кримінальної відповідальності із закінченням строків давності.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року у справі № 760/7354/23, кримінальне провадження № 0000006 від 30.03.2023р. щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону від 16.11.2015 року № 835-УІІІ), за клопотанням прокурора ОСОБА_7 закрите про звільнення від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності.

Відповідно до зазначених ухвал суду, щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_5 здійснювалось досудове розслідування за іншими кримінальними провадженнями, прокурор ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності із закінченням стоків давності за частиною 2 статті 205-1 КК України (підроблення документів, які подаються для державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи - підприємця).

Суд звертає увагу, що відповідно до ухвал від 05.05.2023 та 27.06.2023, суд визнав факт державної реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як фізичних осіб - підприємців.

Проте разом з тим, такі рішення суду протирічать висновкам судово-почеркознавчих експертиз, зазначених вище, відповідно до яких, реєстраційні документи для державної реєстрації ФОП підписували інші особи, не ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що виключає кримінальну відповідальність, в тому числі і закрито кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами (строками давності).

Крім того, по кримінальним провадженням № 0000006 від 30.03.2023 р. та № 0000009 від 11.04.2023, та по справах № 760/7354/23 та №760/8569/23, жодна із посадових осіб ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» не була стороною, про їх існування дізнались лише під час даного судового провадження. Відповідно жодного відношення до вказаних кримінальних правопорушень - не мають, а рішенні судів з даного приводу - відсутні.

Таким чином зазначені ухвали суду, відповідно до ст. 78 КАС України, не можуть бути використані як докази, оскільки вони не доводять обставини, які підлягають встановленню та доведенню в даній справі.

На спростування доводів відповідача та на підтвердження недопустимості наданих ним доказів, суд зазначає, що відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва у справі № 910/13271/23 за позовом ОСОБА_2 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення коштів 24 088,57 грн, (агентської винагороди), справа була закрита за підставі мирової угоди. Даним рішенням суду встановлено здійснення ФОП ОСОБА_2 господарської діяльності як страховий агент.

Крім того, відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва у справі № 910/13283/23 за позовом ОСОБА_3 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення коштів 26759,58 грн, (агентської винагороди), справа була закрита за підставі мирової угоди. Даним рішенням суду встановлено здійснення ФОП ОСОБА_3 господарської діяльності як страховий агент на підставі Договору доручення № 01/946/322 від 21.03.2019 р. (агентської угоди).

Відтак, відповідно до параграфу 1 глави 5 (Докази та доказування) КАС України, зазначені ухвали суду у справах № 910/13271/23 та № 910/13283/23 є належними та допустимими доказами, які підтверджують доводи позивача та спростовують заперечення відповідача.

ВАСУ в рішенні від 26.08.2015 по справі № К/800/60969/14 вказує наступне: «обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у вироку в кримінальній справі або постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов`язковою для адміністративного суду».

Верховний Суд у постанові 08 листопада 2018 року у справі № 826/15028/17 зазначив, що суд не може робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає жодних обставин, що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій, а також якщо встановлена у вироку обставина не має значення для податкового спору, тобто не стосується предмету доказування даної адміністративної справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 808/2459/17, від 12.04.2018 у справі № 826/1571/16 та від 16.05.2018 у справі №2а- 0870/12052/11.

Підставою для донарахування платнику грошових зобов`язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника з недобросовісними платниками- постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань. Якщо матеріали справи таких доказів не містять, вирок не може слугувати єдиним належним доказом фіктивності спірних господарських операцій та не зумовлює правових наслідків для платника (постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 у справі № 160/8965/19 (провадження № К/990/15937/22)).

Таким чином, правова позиція відповідача, зокрема і клопотання про долучення доказів, свідчить про те, що контролюючий орган (на який за законом покладені контрольні функції за платниками податків) фактично переклав обов`язки контролю за діями свого контрагента на позивача.

Але перекладати на сторону договору обов`язки контролю за діями свого контрагента за межами взаємовідносин, як того вимагає податковий орган, знаходиться за межами господарської компетенції суб`єкта господарювання та не входить до прав та обов`язків платника податку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 11.09.2018 року у справі №804/4787/16, від 13.08.2020р. у справі №520/4829/19, від 21.10.2020р. у справі №140/1845/19, від 10.11.2020р. у справі №440/3779/18.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі 106/3364/19 від 07.07.2022, зазначено, що Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Більше того, надані відповідачем (в особі представника) документи, а саме договори доручень з ФОП, акти наданих послуг, копії довіреностей від ФОП, копій банківських виписок, платіжних документів, підтверджують рух коштів по рахунках між ФОП та ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», листи МТСБУ, реєстраційні документи ФОП - доводять реальність здійснення господарських операцій.

На підставі викладеного, суд вважає, що надані представником відповідача документи не є належними та допустимими доказами, а тому, суд дійшов висновку щодо відмови в їх долученні до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72, 73, 77, 79, 94, 99, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача про долучення доказів у справі № 320/23905/23 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена окремо.

Суддя Лиска І.Г.