Справа № 320/39324/23
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року № 320/39324/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся громадянин ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 27.09.2023 №194дп-23 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про притягнення ОСОБА_1 прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури;

визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 13.10.2023 №12-дц, про звільнення ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури, який прийнятий на підставі рішення КДКП від 27.09.2023 №194дп-23;

поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора;

стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.10.2023 по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі;

стягнути з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Офісу Генерального прокурора в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200 000 гривень;

зобов`язати відповідача Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вилучити з веб-сайту інформацію за посиланням https://kdkp.gov.ua/decision у вигляді рішення від 27.09.2023 №194дп-23 стосовно позивача та за посиланням https://kdkp.gov.ua/punishment інформацію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.

Відповідачами до суду подані відзиви на позовну заяву, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечують.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 задоволені клопотання позивача та заява представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з липня 2009 року, з 18.08.2020 призначений на посаду прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, з 10.07.2023 обіймає посаду прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Присягу працівника прокуратури склав 04.02.2011.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2023 №194дп-23 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 » позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Наказом Генерального прокурора від 13.10.2023 №12-дц «Про застосування дисциплінарного стягнення» за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, систематичне грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 часини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру») позивача звільнено з посади в органах прокуратури з 17.10.2023.

Підставою прийняття оскаржуваного наказу стало рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2023 №194дп-23.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідачів, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України також визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, загальні права і обов`язки прокурора визначено Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі по тексту - Закон № 1697-VII).

Цим же Законом врегульовано порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора.

Згідно із статтями 44, 73, 77 Закону № 1697-VII тільки за Комісією закріплені повноваження здійснювати дисциплінарне провадження стосовно прокурора.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 цього Закону дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до Комісії з дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Дисциплінарне провадження включає такі етапи: 1) відкриття дисциплінарного провадження; 2) проведення перевірки дисциплінарної скарги; 3) розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; 4) прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; 5) оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; 6) застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Згідно із частиною першою статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Відповідно до частин четвертої та десятої статті 46 цього Закону після відкриття дисциплінарного провадження член органу проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Член органу за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Член органу за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні органу. На засідання запрошуються особа, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце засідання органу, має бути надіслано не пізніше як за десять днів до дня проведення засідання.

Згідно із частиною третьою цієї статті висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини не явки; 3) не з`явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає орган.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні органу заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п`ятою статті 47 Закону № 1697-VII).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону № 1697-VII).

Рішення в дисциплінарному провадженні органом приймає більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення органом за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (частина перша статті 48 Закону № 1697- VII).

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя вказаної статті).

Види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора за вчинення ним дисциплінарного проступку, закріплені в частині першій статті 49 Закону № 1697-VII. До таких стягнень належать: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Застосування до прокурора дисциплінарного стягнення відповідно до статей 9 та 11 Закону № 1697-VII здійснюється Генеральним прокурором та керівниками обласних прокуратур на підставі рішення КДКП.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора також регламентується Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийнятий 27 квітня 2017 року всеукраїнською конференцією прокурорів (далі по тексту - Положення КДКП).

За правилами пунктів 61-63 Положення КДКП орган має право приймати рішення, якщо на його засіданні присутні не менше дев`яти членів органу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу органу, передбаченого Законом. Рішення органу викладаються в письмовій формі.

Орган не може приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації.

У рішенні органу зазначаються дата і місце його прийняття, члени органу, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення, а також порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл особі, яка подала дисциплінарну скаргу, на оскарження рішення, якщо він наданий.

Рішення підписується головуючим та членами органу, які брали участь у засіданні.

Професійна діяльність прокурора має гуртуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.

Так, відповідно до статті 3 Закону № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливість, неупередженості та об`єктивності.

Частиною другою статті 16 Закону № 1697-VII визначено, що здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а також додержуватись правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Закону № 1697-VII прокурор не зобов`язаний виконувати накази та вказівки прокурора вищого рівня, що викликають у нього сумнів у законності, якщо він не отримав їх у письмовій формі, а також явно злочинні накази або вказівки. Частина шоста цієї ж статті передбачає, що надання (віддання) незаконного наказу або вказівки чи його (її) виконання, а також надання (віддання) чи виконання явно злочинного наказу або вказівки тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом.

Стаття 8 Закону № 1697-VII визначає, що Офіс Генерального прокурора, зокрема, організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, визначає єдиний порядок формування звітності про стан кримінальної протиправності й роботу прокурора з метою забезпечення ефективного виконання функцій прокуратури. Офіс Генерального прокурора очолює Генеральний прокурор.

Повноваження Генерального прокурора як керівника національних органів прокуратури визначає стаття 9 Закону № 1697-VII.

Зокрема, згідно з пунктом 7 частини першої вказаної статті Генеральний прокурор затверджує акти з питань щодо внутрішньої організації діяльності органів прокуратури, а згідно із пунктом 7-2 цієї ж статті - затверджує положення про систему індивідуального оцінювання якості роботи прокурорів та систему оцінювання якості роботи прокурорів.

Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та па виконання Конституції і законів України. Накази Генерального прокурора або їх окремі частини можуть бути оскаржені фізичними та юридичними особами до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог пункту 2 наказу Генерального прокурора від 07 серпня 2020 року № 365 «Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України» прокурори усіх рівнів здійснюють свої повноваження лише в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Прокурори зобов`язані забезпечувати діяльність органів прокуратури па засадах верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до вимог частини другої статті 81 Закону № 1697-VII преміювання прокурорів здійснюється у порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Такий порядок у 2021 та 2022 роках визначався Тимчасовим положенням про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 №503 (далі по тексту - Положення № 503).

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні.

Пунктом 2.2 Положення № 503 визначено критерії, які враховуються при оцінці якості роботи прокурора: 1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади; 2) кількість та якість викопаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі); 3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва; 4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Пунктом 2.3 Положення № 503 передбачено, що оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.

Безпосереднім керівником для прокурорів Офісу Генерального прокурора є керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду.

У пункті 2.4 Положення № 503 зазначено, що за оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 Положення № 503 преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за наказом Генерального прокурора від 07 жовтня 2022 року № 1985ц «Про проведення оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора та керівників обласних прокуратур у 2022 році» таке оцінювання здійснювалося з 01 до 10 листопада 2022 року та вимагалося до 14 листопада 2022 року забезпечити подання до Департаменту кадрової роботи та державної служби звітів про оцінку якості роботи прокурорів за 2022 рік за формою, визначеною у додатку до Положення № 503, й до 22 листопада 2022 року підготувати проект наказу Генерального прокурора про затвердження висновків щодо результатів оцінювання. Далі за підсумками оцінювання якості роботи прокурорів за 2022 рік до 25 листопада 2022 року підготувати проєкти наказів про преміювання прокурорів Офісу Генерального прокурора та керівників обласних прокуратур.

На виконання вимог зазначеного наказу прокурором ОСОБА_1 07 листопада 2022 року надано Звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2022 рік та довідку-додаток до нього (основні показники діяльності).

У зазначених документах ОСОБА_1 зазначено, зокрема, що ним до суду з обвинувальним актом скеровано 4 кримінальних провадження та повідомлено про підозру у вчиненні злочину 5 особам у 3-х кримінальних провадженнях.

Вказаний звіт підписано позивачем та затверджено начальником управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді САП Довганем А.І.

Керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_2 14 листопада 2022 року скеровано Звіти прокурорів САП до Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до наказу Генерального прокурора від 24 листопада 2022 року № 2193ц «Про затвердження висновку оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора» затверджено висновки про роботу прокурорів, у тому числі прокурора ОСОБА_1 , якому дано негативну оцінку.

Керівник САП ОСОБА_2 вважав, що прокурор ОСОБА_1 вніс неправдиві відомості до Звіту з метою штучного покращення власних досягнень за 2022 рік та створення уявлення про ефективність його роботи упродовж звітного періоду.

На підставі наказу від 01 червня 2023 року № 149 керівником САП ОСОБА_2 проведено службове розслідування та 30 червня 2023 року затверджено його висновок, з якого випливає, що комісією зі службового розслідування встановлено ознаки неналежного виконання прокурором ОСОБА_1 службових обов`язків й систематичного грубого порушення правил прокурорської етики, а також констатовано наявність підстав для ініціювання питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Аналізуючи вказані обставини та матеріали дисциплінарного провадження, КДКП дійшла висновку, з чим погоджується і суд, що вчинені ОСОБА_1 дисциплінарні проступки знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.

Згідно з приписами Положення № 503 оцінювання якості роботи прокурорів проводиться за календарний рік. Календарним роком є проміжок часу з 01 січня до 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів, що також визначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 16 квітня 2013 року у справі № 21-94а131.

У Коментарі до Кодексу етики до статті 30 «Взаємовідносини керівного складу органів прокуратури з підпорядкованими працівниками» визначено, що преміювання прокурорів здійснюється за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік, а тому неприпустимим є врахування в оцінюваному періоді як результатів роботи, так і виявлених негативних фактів за минулі періоди.

Як вже зазначалось, наказом Генерального прокурора від 07 жовтня 2022 року №1985ц указане оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора та керівників обласних прокуратур визначено провести з 01 по 10 листопада 2022 року.

Пунктом 2 наказу Генерального прокурора від 07 жовтня 2022 року № 1985ц зобов`язано першого заступника, заступників Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, керівників обласних прокуратур забезпечити подання до 14 листопада 2022 року до Департаменту кадрової роботи та державної служби звітів про оцінку якості роботи прокурорів за 2022 рік за формою, визначеною в додатку до наказу Генерального прокурора від 30 жовтня 2020 року № 503.

На виконання вимог цього наказу Генерального прокурора та пункту 2.7 Положення №503 до кадрового підрозділу Офісу Генерального прокурора 14 листопада 2022 року за №16/1-1500ВІ1-22 за підписом заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора надано звіти про оцінку якості роботи прокурорів за 2022 рік стосовно 38 прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, у тому числі і позивача.

Відповідно до пункту 2.4 розділу 2 Положення № 503 за результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку.

Відповідно до звіту про оцінку якості роботи прокурора за 2022 рік безпосереднім керівником результати роботи ОСОБА_3 оцінено незадовільно.

Далі, на виконання вимог пункту 2.7 розділу 2 Положення № 503, пункту 3 наказу Генерального прокурора від 07 жовтня 2022 року № 1985ц, кадровим підрозділом Офісу Генерального прокурора узагальнено матеріали оцінювання якості роботи прокурорів та підготовлено проект наказу Генерального прокурора про затвердження висновків щодо результатів оцінювання, який підписано та зареєстровано 24 листопада 2022 року за № 2193ц.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 Положення № 503 преміювання прокурорів за результатами оцінювання якості роботи за календарний рік проводиться у разі позитивного або задовільного оцінювання їх роботи.

Згідно з пунктом 2.3 Положення № 503 оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту, що складається прокурором. Тобто, прокурор власноручно заповнює вказаний звіт про оцінку та надає його безпосередньому керівнику на затвердження.

Так, прокурором ОСОБА_1 під час процедури оцінювання надано власноручно заповнений звіт, а також довідку-додаток до звіту про оцінку якості роботи прокурора за 2022 рік, які ним підписані. У вказаних документах ОСОБА_1 описує здобуті досягнення у 2022 році за ключовими напрямами роботи.

Позивач зазначає, що протягом 2022 року погодив повідомлення про підозру 5 особам у 3-х кримінальних провадженнях: №№0000271, 0000711 та 0000291.

Під час перевірки таких відомостей встановлено, що прокурор ОСОБА_1 здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000711 за фактами розтрати службовими особами Філії «Хлібна база» ДП «Охтирський КХП» насіння соняшника.

З цього кримінального провадження у листопаді 2021 року виділено кримінальне провадження № 0000521, а у вересні 2022 року виділено кримінальне провадження № 0000291.

Таким чином, ці кримінальні провадження стосувалися однієї і тієї ж події кримінального правопорушення.

Також за результатами перевірки встановлено, що згідно з відомостями Єдиного реєстру досудових розслідувань у картках правопорушників визначено, що у кримінальному провадженні № 0000711 (№ 0000521) у 2022 році не здійснювалося повідомлення про підозру. Трьом правопорушникам повідомлено про підозру 22 листопада 2020 року, 08 грудня 2020 року, 15 грудня 2020 року за частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 366 КК України. У подальшому, 08 листопада 2021 року здійснено лише зміну повідомленої їм підозри щодо відображення у кваліфікації дій осіб статей 27 та 28 КК України.

У кримінальному провадженні № 0000291 правопорушнику повідомлено про підозру 23 листопада 2021 року у межах кримінального провадження №0000711.

Також у зазначеному ОСОБА_1 у довідці-додатку кримінальному провадженні №0000271 особі повідомлено про підозру 20 грудня 2021 року.

Будь-яких інших відомостей щодо здійснення повідомлення про підозру осіб саме у 2022 році, показники якого підлягають оцінюванню, прокурором ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, щодо результатів погодження повідомлень про підозру у кримінальних провадженнях упродовж 2022 року на час оцінювання кількісний показник роботи ОСОБА_1 дорівнював 0 (нуль) осіб. У зв`язку із відсутністю релевантного кількісного показника, якісні характеристики роботи прокурора за цим напрямом не оцінювалися.

Також позивачем у довідці-додатку зазначено, що протягом 2022 року ним скеровано до суду 4 кримінальні провадження: №№ 0000493, 0000271, 0000521 та 0000098.

Під час перевірки наданих відомостей встановлено, що прокурором ОСОБА_1 направлено до суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000493 (виділене з кримінального провадження №0000711) не у 2022 році, а саме 09 листопада 2021 року.

Водночас, відповідно до вимог КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, у разі укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним, обвинуваченим є необхідним виділення такого правопорушника у окреме кримінальне провадження з первісного, що виливає на кількість кримінальних проваджень, направлених до суду, проте не свідчить про якісний показник.

Вирок, яким затверджено зазначену угоду про визнання винуватості, прокурор ОСОБА_1 також зазначає у довідці-додатку до звіту про оцінку якості своєї роботи. Це єдиний показник прокурора упродовж 2022 року за цим напрямом.

Кримінальне провадження № 0000521 (виділене з кримінального провадження № 0000711) направлено до суду 10 лютого 2022 року.

Кримінальне провадження № 0000271 направлено до суду прокурором ОСОБА_1 27 лютого 2022 року.

Також прокурором ОСОБА_1 20 грудня 2022 року направлено до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000291 (виділене з кримінального провадження № 0000711).

Щодо кримінального провадження № 0000098, яке включено прокурором ОСОБА_1 до власних досягнень, встановлено, що старшим групи прокурорів у цьому провадженні визначений прокурор ОСОБА_4 . У зв`язку з мобілізацією ОСОБА_5 до лав Збройних Сил України з березня 2022 року процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів.

Так, встановлено, що процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснювалось декількома прокурорами, з яких активну процесуальну позицію та залученість до розслідування продемонструвала прокурор Жовницька А. Саме даний прокурор активно взаємодіяла з уповноваженими детективами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування у 2022 році.

Проте, ОСОБА_1 не зазначено у довідці-додатку особливостей здійснення процесуального керівництва у цьому кримінальному провадженні групою прокурорів, не вказано на його персональний внесок у досягненні результату з направлення цього обвинувального акту до суду.

Таким чином, показник направлення до суду кримінальних проваджень ОСОБА_1 протягом 2022 року кількісно становить 3 кримінальні провадження, водночас якісний показник зазначених результатів свідчить про роботу прокурора за своїм змістом над 2 кримінальними правопорушеннями, які розслідувались в межах кримінального провадження № 0000711 щодо однієї і тієї ж події кримінального правопорушення, з якого надалі виділені в окремі провадження щодо осіб, та № 0000271 за окремим кримінальним правопорушенням.

Також надано критичну оцінку направленню кримінального провадження №0000098 до суду, процесуальне керівництво у якому здійснювалось з 2018 року ОСОБА_6 як власному досягненню ОСОБА_1 , адже, як встановлено при оцінюванні, зазначене не відповідає особистому внеску прокурора у досягненні такого результату.

Згідно зі звітом про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік прокурором ОСОБА_1 зазначено, що упродовж 2021 року ним оголошено про підозру 5 особам та погоджено 3 обвинувальні акти.

За результатами перевірки наданих відомостей та згідно облікових відомостей ЄРДР встановлено, що прокурор ОСОБА_1 відобразив у звіті про якість своєї роботи за 2022 рік показники, які вже враховані ним у звіті за 2021 рік.

Так, щодо показника повідомлення про підозру особам встановлено, що упродовж 2021 року страшим групи прокурорів ОСОБА_1 здійснено повідомлення про підозру у кримінальних провадженнях № 0000493 (№ 0000243), № 0000271, № 0000291 (№ 0000711).

Водночас, повідомлення про підозру у кримінальних провадженнях №0000271, № 0000291, здійснені у 2021 році щодо двох правопорушників прокурором ОСОБА_1 використано на обґрунтування власних досягнень як у 2021 році, так і у 2022 році, що підтверджується довідкою-додатком до звіту прокурора за 2022 рік.

У частині показника про направлення обвинувальних актів до суду в 2021 році згідно з відомостями Єдиного реєстру досудових розслідувань старшим прокурором групи прокурорів ОСОБА_1 направлено лише 2 кримінальні провадження - №0000493 та № 0000571.

Водночас направлення до суду кримінального провадження № 0000493 зазначено ОСОБА_1 як власне досягнення також у звіті про оцінку якості роботи за 2022 рік, що підтверджується довідкою-додатком до цього звіту.

Таким чином, під час здійснення оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 враховані обставини щодо використання одних і тих самих результатів роботи у звіті про якість роботи прокурора як за 2021 рік, так і за 2022 рік.

Показник підтримання публічного обвинувачення у судах враховано при здійсненні оцінювання.

Інших досягнень у роботі, у тому числі щодо відшкодування коштів, у звіті про оцінку якості роботи та довідці-додатку до неї, складених ОСОБА_1 , не відображено.

Щодо забезпечення відшкодування 3 млн 266 тис грн у 2022 році у кримінальному провадженні № 0000711.

Згідно з матеріалами вказаного кримінального провадження відшкодування шкоди відбулося у виді повернення власників насіння соняшнику, що відбулося 13 жовтня 2021 року, тобто поза календарним періодом оцінювання прокурора.

Враховуючи особливості формування статистичної звітності органів досудового розслідування, а саме звіту 1-CЛ (НАБУ), на який посилається прокурор ОСОБА_1 , відомості щодо відшкодування шкоди обліковуються у відповідних картках кримінального правопорушення при здійсненні його направлення до суду та генеруються у звітному періоді, коли таке провадження скеровано до суду.

Проте зазначене не впливає на оцінювання показників роботи прокурора ОСОБА_1 , адже відомості щодо здійснення відшкодування були відомі органу досудового розслідування з жовтня 2021 року, відповідно за належного процесуального керівництва, прокурор також володів такою інформацією та міг використати ці досягнення в обґрунтування якості своєї роботи в 2021 році.

Отже, за змістом поданого звіту про оцінку якості роботи ОСОБА_1 за календарний рік встановлено фактичну відсутність релевантних показників здійснення повідомлення про підозру упродовж року, виявлені відомості щодо використання прокурором показників, які вже враховувались при оцінюванні прокурора у 2021 році, що свідчить про намагання прокурора ОСОБА_1 штучно покращити власні досягнення за 2022 рік.

Крім того, 16 вересня 2022 року проведено нараду під головуванням заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури щодо стану процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокурорами третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Під час наради виявлено, що ОСОБА_1 не володіє інформацією про стан досудового розслідування у низці кримінальних проваджень, у яких визначений старшим прокурором, та йому невідомо про місцезнаходження матеріалів таких кримінальних проваджень.

Відповідно до вимог наказу Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 30 вересня 2021 року № 309 (зі змінами) саме старший прокурор групи прокурорів організовує та координує діяльність прокурорів групи, узгоджує їх процесуальні позиції, у тому числі шляхом надання відповідних доручень, які долучаються до наглядового провадження (пункту 22).

Так, у кримінальному провадженні № 0000003 за фактами подання недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої па виконання функцій держави, поданої народним депутатом України, постановою Генерального прокурора від 24 січня 2022 року старшим групи прокурорів визначено прокурора Хитя ІО.ГІ.

Оскільки зазначене кримінальне правопорушення за частиною першою статті 3662 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків, то є вкрай обмеженими строки притягнення особи до кримінальної відповідальності та становлять 3 роки від дня вчинення правопорушення.

З урахуванням зазначеного строк притягнення особи до кримінальної відповідальності спливає в березні 2023 року.

Водночас, під час наради встановлено, що з часу визначення ОСОБА_1 старшим прокурором групи прокурорів по день проведення наради, тобто упродовж майже 8 місяців, у цьому кримінальному провадженні жодні слідчі, процесуальні дії не проводились. Вжиття прокурором ОСОБА_1 будь-яких заходів щодо активізації досудового розслідування, надання вказівок уповноваженим детективам тощо не вчинялося.

При цьому, прокурор допущених прорахунків та тривалої власної бездіяльності не визнав. Обґрунтував такий стан провадження відсутністю визначеного детектива у кримінальному провадженні.

У іншому кримінальному провадженні, № 0002028 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Центренерго» кримінального правопорушення за частиною п`ятою статті 191 КК України, постановою Генерального прокурора від 14 січня 2021 року старшим прокурором групи прокурорів визначено прокурора Хитя Ю.П.

За наслідками наради також виявлено, що з часу визначення ОСОБА_1 старшим прокурором групи прокурорів по день проведення наради, тобто упродовж майже 25 місяців, у цьому кримінальному провадженні жодні слідчі, процесуальні дії не проводились. Вжиття прокурором ОСОБА_1 будь-яких заходів щодо активізації досудового розслідування, надання вказівок уповноваженим детективам тощо не вчинялося.

Як і в попередньому випадку, прокурор допущених прорахунків та тривалої власної бездіяльності не визнав. Обґрунтував такий стан провадження відсутністю матеріалів цього кримінального провадження, що, на його думку, відповідно до вимог Положення про Єдиний реєстр досудового розслідування, порядок його формування та ведення означає його формальне визначення старшим прокурором групи прокурорів, допоки не надійдуть матеріали кримінального провадження. При цьому дій щодо віднайдення чи витребування таких матеріалів кримінального провадження упродовж 2 років він не вчиняв.

Також під час наради від 10 серпня 2022 року під головуванням заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000238 за фактами розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах, процесуальне керівництво здійснюється прокурором Хитем Ю.П.

Встановлено, що з 2019 року за результатами досудового розслідування зібрано достатньо доказів для притягнення осіб до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

При цьому позиція прокурора ОСОБА_1 всупереч зібраним доказам полягала у відсутності в діях осіб складу кримінального правопорушення та потребі зміни правової кваліфікації з подальшим скеруванням цього провадження за підслідністю.

Рішенням наради визнано неналежним стан досудового розслідування та неефективне процесуальне керівництво прокурором ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим змінено групу прокурорів.

За процесуального керівництва вже нової групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні 27 вересня 2022 року повідомлено про підозру особі за частиною другою статі 210, частиною другою статі 364 КК України та підозрюваному обрано запобіжних захід. 23 січня 2023 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні направлено до Вищого антикорупційного суду.

За результатами наради про стан досудового розслідування та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, старшим групи у яких є прокурор ОСОБА_1 , складено протокол від 16 вересня 2022 року.

Наказом заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 29 вересня 2022 року № 201 утворено комісію у складі заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Синюка А.В., прокурора відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури Управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Плекана В.В. та начальника управління реєстрації вхідних та вихідних документів Департаменту документального забезпечення офісу Генерального прокурора Хаблової О.В. для проведення службового розслідування можливого неналежного здійснення процесуального керівництва прокурором ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000238, можливої втрати кримінальних проваджень №№ 0002028 та 0000003, а також неналежного здійснення процесуального керівництва у цих провадженнях.

За результатами проведеного службового розслідування встановлено ознаки неналежного виконання прокурором ОСОБА_1 службових обов`язків, про що складено відповідний висновок від 28 жовтня 2022 року.

Такі встановлені обставини щодо вчинення прокурором ОСОБА_1 систематичних, грубих порушень вимог КПК України, Закону № 1697-VII, Кодексу етики були враховані при його оцінюванні.

З урахуванням зазначення прокурором ОСОБА_1 у звіті про оцінку якості роботи прокурора та довідці-додатку необ`єктивних та неправдивих відомостей про досягнення результатів роботи упродовж 2022 року, а також враховуючи вчинення ним систематичних, грубих порушень Закону № 1697-VII, відомчих нормативно-правових актів Офісу Генерального прокурора, Кодексу етики, намаганням прокурора перекласти відповідальність за допущенні прорахунки на інших осіб, а також врахування у власні досягнення кримінального провадження, процесуальне керівництво у якому здійснювалося групою прокурорів, у зв`язку з мобілізацією старшого прокурора групи прокурорів у своїй сукупності свідчить про негативну якість роботи прокурора ОСОБА_1 у 2022 році.

Таким чином, ОСОБА_1 за 2022 рік обґрунтовано був оцінений негативно та згідно з вищевказаними вимогами Положення № 503 він не підлягав преміюванню. У зв`язку з чим, позивач не включений до списку прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яким виплачено щорічну премію за 2022 рік.

Отже, відповідачами доведено, що за викладених керівником САП ОСОБА_2 обставин прокурор ОСОБА_1 вчинив дисциплінарні проступки та наявні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог статті 3, пункту 72 частини першої статті 8, частини третьої, пунктів 3, 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII, вимог статей 11, 13, 16 Кодексу, а також порядку, встановленого Положенням № 503.

Умисне внесення прокурором ОСОБА_1 неправдивої інформації до звіту про оцінку якості роботи прокурора за 2022 рік містить ознаки сукупності дисциплінарних проступків, передбачених:

- пунктом 5 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII (вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури), що виразилося у діях, вчинених усупереч вимогам нормативних документів, які регламентують діяльність прокуратури, спрямованих на безпідставне одержання майнової вигоди у вигляді премії шляхом введення в оману представників роботодавця, уповноважених приймати відповідні рішення щодо преміювання працівників;

- пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII (систематичне та грубе порушення правил прокурорської стики), що виразилося в неодноразово повторених (щонайменше у 2021 та 2022 році) нечесності у взаємовідносинах із прокуратурою, віддані переваги приватному інтересу під час виконання дій, які вимагаються від прокурора у публічно-правових відносинах (щорічному звітуванні).

Інші доводи позивача, викладені в позовній заяві на обґрунтованість позовних вимог, під час розгляду адміністративної справи не знайшли свого підтвердження.

Ураховуючи вище викладене, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2023 №194дп-23 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 » прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 27.09.2023 №194дп-23 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про притягнення ОСОБА_1 , прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури, має бути відмовлено.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 13.10.2023 №12-дц, про звільнення ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури, який прийнятий на підставі рішення КДКП від 27.09.2023 №194дп-23, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 9 Закону України Про прокуратуру Генеральний прокурор: у встановленому порядку на підставі рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора приймає рішення про застосування до прокурора Офісу Генерального прокурора, прокурора обласної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування такої особи на посаді прокурора.

Частиною другої вказаної статті передбачено, що Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 49 Закону України Про прокуратуру на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: звільнення з посади в органах прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття наказу від 13.10.2023 №12-дц було рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2023 №194дп-23 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 ».

У зв`язку із тим, що вказане рішення визнано судом обґрунтованим та правомірним, не можуть бути і задоволеними позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 13.10.2023 №12-дц про звільнення ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури, який прийнятий на підставі рішення КДКП від 27.09.2023 №194дп-23.

Отже, з підстав викладеного інші позовні вимоги також не можуть бути задоволеними, оскільки є похідними вимогами від первинних про оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2023 №194дп-23 та наказу Генерального прокурора від 13.10.2023 №12-дц.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.