Справа № 420/9091/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9091/24

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,

повний текст судового рішення

складено 09.05.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №420/9091/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2

У С Т А Н О В И В:

21.03.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товару від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним до контролюючого органу подано усі необхідні документи з метою підтвердження митної вартості товару за першим (основним) методом за ціною договору. Такі документи містять повні та достовірні відомості про заявлену митну вартість товарів, чітко ідентифікують придбаний товар. Натомість, Одеською митницею безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2. На думку позивача, наведені митним органом в індивідуальному акті підстави для коригування митної вартості товарів є необґрунтованими.

Відповідач із позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві на позовну заяву вказуючи про те, що в поданих декларантом до контролюючого органу документах містяться розбіжності, такі документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари. Означене зумовило необхідність витребування додаткових документів. На вимогу Одеської митниці декларантом додаткових документів не подано, що власне й слугувало підставою для коригування митної вартості товару за резервним методом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі № 420/9091/24 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» задоволено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що декларантом подано усі документи, які в сукупності надавали митному органу можливість визначити митну вартість товару за першим методом. Такі документи підтверджують числове значення митної вартості та не містять розбіжностей. Також, окружним адміністративним судом зазначено, що неведені суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2 обґрунтування спростовуються поясненнями декларанта та поданими до митного органу документами.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, Одеською митницею викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Одеською митницею не зазначено, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги повністю дублює зміст відзиву на позовну заяву (а.с.81-90, а.с.135-152).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного митного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Одеської митниці підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 20.06.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» (Покупець) та компанією DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO., LTD (Продавець) укладено контракт поставки №DAYOU-DNI/2023, за умовами якого Продавець зобов`язується поставляти Покупцеві товари, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари у відповідності до положень цього договору.

На виконання умов вищевказаного контракту компанією DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO., LTD (Продавець) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» (Покупець) поставлено такий товар:

- електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, 380V/660V, потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт, нові: АИМ 280M2 B3 IM 1001 -132kw - 2шт. АИМ 280M4 B3 IM 1001- 132kw - 2шт. АИМ 280M2 B3 IM 1001-132kw - 4шт. Торговельна марка- ELMO Вирoбник - DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO.,LTD Крaпна виробництва - CN;

- електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, 380V/660V, потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт, нові: АИМ 160S2 B35 IM 2081-15kw- 4шт. АИМ 160М2 B3 IM 1081- 18kw - 4шт. АИМ 132М4 B3 IM 1081- 11kw - 6шт. АИМ 132М4 B35 IM 2081- 11kw - 6шт. АИМ 160S4 B3 IM 1081- 15kw - 4шт. АИM 200L6 B3 IM 1081- 30kw - 4шт. AИM 160М8 B35 IM 2081- 11kw - 4шт. AИM 225M8 B3 IM 1081- 30kw - 1шт. Торгівельна марка- ELMO. Вирoбник DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO.,LTD Країна виробництва-CN;

- електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, 380V/660V, потужністю понад 750Вт(0,75кВт), але не більш як 7,5кВт, нoвi:AИM 80B2 B35 IM 2081- 2,2kw - 10шт. АИМ 100S2 B3 IM 1081- 4kw 10шт. АИМ 100L2 B3 IM 1081- 5,5kw 10шт. АИМ 80A4 B35 IM 2081- 1,1kw - 4шт. AИM 100L4 B3 IM 1081- 4kw - 10шт. AИM 100L4 B35 IM 2081- 4kw - 4шт. АИМ 90L6 B35 IM 2081- 1,5kw - 8шт. АИМ 132S6 B3 IM 1081- 5,5kw - 5шт. AИM 132M6 B3 IM 1081- 7,5kw - 4шт. AИM 132M8 B3IM1081- 5,5kw - 4шт. Торговельна марка ЕLMO. Вирoбник DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO.,LTD Країна виробництва- CN;

- електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, 380V/660V, потужністю не більш як 0,75кВт(750Вт), нові: АИМ 71B4 B35 IM 2081- 0,75kw - 5шт.АИМ 63B4 B35 IM 2081- 0,37kw - 5шт. ЛИМ 63B4 B3 IM 1081- 0,37kw - 5шт. АИМ 71А4 B3 IM 1081- 0,55kw - 5шт. Торговельна марка ELMO. Виробник- DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO.,LTD Країна виробництва- CN;

- електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, 380V/660V, потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт, новi: АИM 200L2 B3 IM 1081- 45kw - 2шт. АИM 225M4 B3 IM 1081- 55kw - 2шт. Торговельна марка ELMO. Виробник- DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO.,LTD Країна виробництва- CN.

З метою здійснення митного оформлення товару, 20.01.2024 ТОВ «Дніпроресурс» (покупець) до митного органу подано митну декларацію №24UA21U8, у якій митну вартість товару декларантом визначено за ціною контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення ТОВ «Дніпроресурс» до контролюючого органу, разом з декларацією, подано такі документи: пакувальний лист №XRM119-2302 від 18.10.2023; рахунок-проформу №XRM207-2302 від 18.08.2023; рахунок-проформу №XRM207-2302В від 18.08.2023; рахунок-фактуру (iнвойс) №XRM207-2302 від 18.10.2023; коносамент №WMSS23103299 від 15.11.2023; автотранспортну накладну №8739 від 17.01.2024; сертифікат про походження товару №23C3522M0457/00008 від 29.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №169 від 25.08.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №177 від 05.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №180 від 05.10.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №4 від 15.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18/01/24-2 від 18.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18/01/24-3 від 18.01.2024; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специфікація №XRM207-2302 від 18.10.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №DAYOU-DNI/2023 від 20.06.2023; договір про надання послуг митного брокера №11/2023 від 06.12.2023; договір (контракт) про перевезення №2312/21 від 23.12.2021; лист від декларанта №б/н від 20.01.2024.

Під час перевірки документів, які подано декларантом на підтвердження митної вартості товару, фахівцями контролюючого органу установлено, що вони містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, а саме:

- у рахунку-фактурі (інвойсі) від 18.10.2023 №XRM207-2302 та специфікації від 18.10.2023 № XRM207-2302 умови поставки FOB FUZHOU, відповідно даної інформації заповнена графа 20 «Умови поставки» ЕМД, проте у наданому коносаменті від 15.11.2023 №WMSS23103299 порт завантаження «Port of loading» - NINGBO;

- відповідно наданого CMR від 17.01.2024 № 8739 перевізником товару визначено ОСОБА_1 , проте дані щодо організації транспортних послуг поза митною територією України за автоперевезення маршрутом Костанца, Румунія - м/п «Рені» MSMU3488739 надані ТОВ «Посейдон Групп»;

- відповідно п.3.4. контракту поставки від 20.06.2023 № DAYOU-DNI/2023 товаросупровідні документи: експортна митна декларація, сертифікат якості, проте до митного оформлення вищезазначені документи не надавались.

У зв`язку з чим, на підставі вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, контролюючим органом було зобов`язано декларанта протягом 10-ти календарних днів надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; каталоги, специфікації фірми виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

У відповідь декларантом на адресу митного органу надіслано повідомлення, згідно із яким для митного оформлення товару митниці подано усі документи, а інших документів надати немає можливості.

За результатом розгляду питання щодо митного оформлення зазначеного у митній декларації товару Одеською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2.

Не погодившись із коригуванням митним органом заявленої декларантом у митній декларації митної вартості товару позивач звернувся до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються порядку визначення митної вартості товарів, правомірності рішення відповідача щодо коригування митної вартості товару, який імпортується на митну територію України.

Такі правовідносини урегульовано положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом до митного органу з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно із ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних норм права зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі поданих декларантом документів та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з даною обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які надають змогу пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості та жодним чином не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом, зокрема, тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, як з`ясовано колегією суддів, на підтвердження обґрунтованості визначеного методу митної вартості ТОВ «Дніпроресурс» до контролюючого органу подано наступні документи: пакувальний лист №XRM119-2302 від 18.10.2023; рахунок-проформу №XRM207-2302 від 18.08.2023; рахунок-проформу №XRM207-2302В від 18.08.2023; рахунок-фактуру (iнвойс) №XRM207-2302 від 18.10.2023; коносамент №WMSS23103299 від 15.11.2023; автотранспортну накладну №8739 від 17.01.2024; сертифікат про походження товару №23C3522M0457/00008 від 29.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №169 від 25.08.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №177 від 05.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №180 від 05.10.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №4 від 15.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18/01/24-2 від 18.01.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №18/01/24-3 від 18.01.2024; доповнення до зовнішньоекономічного контракту Специфікація №XRM207-2302 від 18.10.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №DAYOU-DNI/2023 від 20.06.2023; договір про надання послуг митного брокера №11/2023 від 06.12.2023; договір (контракт) про перевезення №2312/21 від 23.12.2021; лист від декларанта №б/н від 20.01.2024.

За наслідками дослідження вказаних документів апеляційним судом з`ясовано таке.

Відносно організації транспортних послуг за межами митної території України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.

Транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.

Експедитори за дорученням клієнтів:

- забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України;

- фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів;

- здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів;

- здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів;

- надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

Отже, транспортно-експедиторські послуги включають в себе організацію всіх необхідних допоміжних послуг та робіт з метою перевезення товару до пункту призначення.

Як убачається з матеріалів справи, 23.12.2021 між ТОВ «Дніпроресурс» (Замовник) та ТОВ «ПОСЕЙДОН ГРУПП» (Виконавець) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №2312/21.

За умовами вказаного правочину, Виконавець зобов`язується за плату і за рахунок Замовника надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів Замовника, а також додаткових послуг необхідних для доставки вантажу.

Згідно із п.п.2.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг №2312/21 від 23.12.2021 до прав виконавця відноситься, зокрема, укладати від свого імені договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим договором; залучати від свого імені до виконання своїх обов`язків за договором інші організації та особи.

Позивач стверджує, що на виконання умов вищенаведеного договору ТОВ «ПОСЕЙДОН ГРУПП», для здійснення перевезення вантажу, залучено ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження транспортних витрат за межами митної території України ТОВ «Дніпроресурс» до митного органу подано довідку від 18.01.2024 №18/01/24-3, згідно із якою такі транспортні витрати становлять 65740грн.

Беручи до уваги наведене, а також те, що суб`єктом владних повноважень жодним чином не обґрунтовано, а колегією суддів не установлено, наявності законодавчої заборони на залучення Виконавцем, під час надання транспортно-експедиторських послуг, третіх осіб, суд апеляційної інстанції уважає необгрунтованими доводи митного органу в досліджуваній частині правовідносин.

Відповідачем також не обґрунтовано, яким чином така обставина впливає на митну вартість задекларованого позивачем товару.

Стосовно відображених позивачем у документах умов поставки товару.

Згідно із пунктами 3.1, 3.6 контракту поставки від 20.06.2023 №DAYOU-DNI/2023 Продавець здійснює поставку товару Покупцеві на підставі специфікацій, складених за підписами уповноважених представників та печатками сторін.

Продавець зобов`язаний поставити Покупцеві товар у строки та на умовах, вказаних у специфікації.

Як убачається із наявної у матеріалах справи специфікації від 18.10.2023 №XRM207-2302, умовами поставки товару є: FOB FUZHOU.

Колегія суддів відмічає, що аналогічні умови поставки відображено в: інвойсах від 18.08.2023 №XRM207-2302В, від 18.08.2023 №XRM207-2302 та митній декларації від 20.01.2024 №24UA21U8.

Відповідно до міжнародних правил з тлумачення найбільш широко використовуваних торговельних термінів (умов) в галузі міжнародної торгівлі (Інкотермс 2010року) франкування - економічні і правові умови, які зумовлюють порядок включення до ціни тих чи інших витрат на транспортування, вантажні роботи, зберігання й страхування вантажів. Отже, ціни залежно від умов постачання товарів відрізняються по видах франко. Ціна «франко» (з італ. franco - букв. Вільний) - це комерційний термін, який означає, що продавець бере на себе зобов`язання поставити товар у певне місце за свій рахунок, тобто до ціни продажу будуть включені транспортні, страхові та (у міжнародній торгівлі) митні послуги. Застосування терміну «франко» у сполученні із зазначенням кінцевого пункту доставляння продукції означає, що покупець вільний від витрат з транспортування до цього пункту, бо їх сплачує продавець. Кожен вид франко показує, до якого пункту на шляху руху товару від продавця до покупця додаткові витрати включені до ціни за контрактом купівлі-продажу. При цьому, пунктом може бути місце виробництва (поле, ферма, завод, будівельний майданчик та ін.), вагон, склад, борт судна, залізнична станція, конкретний населений пункт.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) визначено, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.

Отже, з урахуванням наведеного, постачання товару здійснювалось на умовах - FOB із порту відвантаження FUZHOU, який розташований у південному Китаї.

Натомість, в коносаменті №WMSS23103299 від 15.11.2023 портом завантаження товару визначено NINGBO, який розташований в центральному Китаї.

Колегія суддів зазначає, що за умовами FOB транспортні витрати до порту відвантаження включаються до ціни товару та сплачуються компанією DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO., LTD (Продавець), а після того як товар перейшов через поручні судна усі витрати й ризики втрати чи пошкодження несе покупець, тобто ТВ «Дніпроресурс».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що з огляду на місце розташування порту FUZHOU та порту NINGBO витрати на перевезення імпортованого позивачем в Україну товару із вказаних портів до порту CONSTANTA (Румунія) безумовно відрізняються.

Отже, беручи до уваги наведене, а також те, що ТОВ «Дніпроресур» до митного оформлення подано документи, які містять суперечності щодо порту відправки товару, колегія суддів уважає, що в досліджуваній ситуації у митного органу цілком обґрунтовано виникли сумніви стосовно правильності визначення митної вартості та необхідність витребувати від декларанта додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; каталоги, специфікації фірми виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

Натомість, у відповідь декларантом на адресу митного органу надіслано повідомлення, згідно із яким для митного оформлення товару митниці подано усі документи, а інших документів надати немає можливості.

З огляду на установлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає підтвердженим порушення ТОВ «Дніпроресурс» митного законодавства у досліджуваній частині правовідносин.

При цьому, апеляційний адміністративний суд відхиляє посилання позивача на лист компанії DAYOU INTERNATIONAL TRADING (NINGDE) CO., LTD (Продавець) від 15.02.2024 №05/02/24 стосовно помилкових відомостей в інвойсі від 18.10.2023 №XRM207-2302 про порт відвантаження товару, адже такий документ позивачем до митного оформлення не подавався та його складено уже після прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваного рішення.

Крім того, слід відмітити, що з урахуванням зміни порту відвантаження товару повинна була змінитись вартість імпортованого позивачем в Україну товару.

Однак, жодних доказів на підтвердження таких змін матеріали справи не містять.

Стосовно неподання позивачем до митного оформлення експортної митної декларації та сертифікату якості апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п.п.3.4.1.4, 3.4.1.6 п.3.4.1 п.3.4 «Товаросупровідні документи» контракту поставки від 20.06.2023 №DAYOU-DNI/2023 Продавець зобов`язується надати Покупцеві разом з товаром оригінали наступних документів, зокрема, сертифікат якості та експортну митну декларацію.

Як установлено вище, в подані ТОВ «Дніпроресурс» до митного оформлення документи містять розбіжності відносно порту відправлення товару, а тому митний орган з урахуванням приписів ст.53 Митного кодексу України цілком об`єктивно витребував від декларанта додаткові документи.

В контексті досліджуваного порушення митного законодавства апеляційний адміністративний суд зазначає, що наведений у статті 53 Митного кодексу України перелік додаткових документів, які декларант, за відповідним запитом контролюючого органу, зобов`язаний подати з метою підтвердження заявленої митної вартості товару містить копію митної декларації країни відправлення (експортну митну декларацію).

Натомість, такого документу ТОВ «Дніпроресурс» до митного оформлення подано не було.

До того ж, слід відмітити, що згідно умов контракту поставки від 20.06.2023 №DAYOU-DNI/2023 сторони самостійно визначили перелік товаросупровідних документів до якого, у тому числі, включено сертифікат якості та експортну митну декларацію.

Крім того, колегія суддів вказує, що від якості товару залежить реальна його вартість, а тому суд апеляційної інстанції погоджується із позицією митного органу стосовно необхідності подання декларантом до митного оформлення товару сертифікату якості, який, до того ж, за умовами контракту поставки від 20.06.2023 №DAYOU-DNI/2023, є обов`язковим товаросупровідним документом.

Апеляційний адміністративний суд вказує про неправильність висновку окружного адміністративного суду про те, що якість товару жодним чином не впливає на вартість товару, з огляду на таке.

Якість товару - це сукупність його властивостей і харак теристик, які додають йому здатність задовольняти обумов лені або передбачувані потреби покупця.

При встановлені ціни товаровиробник обов`язково враховується витрати на виробництво товару, у тому числі вартість усіх його комплектуючих.

Колегія суддів зазначає, що від якості комплектуючих ввезених позивачем на митну територію України електродвигунів залежить загальна їх вартість, а тому є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ціна товару не залежить від його якості.

Наведене спростовує висновок суду першої інстанції та доводи позивача відносно того, що в декларанта не було законодавчо передбаченого обов`язку подавати до митного органу такі додаткові документи як сертифікат якості та експортну митну декларацію.

Згідно фактичних обставин справ, на законну вимогу суб`єкта владних повноважень ТОВ «Дніпроресурс» не подано до митного оформлення експортної митної декларації та сертифікату якості, що свідчить про порушення вимог митного законодавства.

Таких документів також не надано і до матеріалів справи.

З урахуванням наведеного апеляційний адміністративний суд зазначає, що в досліджуваній частині спору доводи позивача є необґрунтованими, а висновки окружного адміністративного суду неправильними.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в Одеської митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої ТОВ «Дніпроресурс» митної вартості товару, яка була нижчою від цін на такий товар, за якими вже здійснено митне оформлення.

Такі сумніви є законодавчо передбаченою підставою для витребування у декларанта додаткових документів з метою підтвердження заявленої за основним методом митної вартості.

Натомість, витребуваних митним органом документів позивачем подано не було, як і не обґрунтовано неможливості їх подання.

Інших же способів, ніж витребування контролюючим органом додаткових документів, для узгодження із декларантом митної вартості товару законодавчими нормами не передбачено.

Відтак, оскільки позивачем не подано додаткових документів у Одеської митниці не було можливості застосувати визначену ним митну вартість, що, в свою чергу, послугувало підставою для коригування останньої за резервним методом.

При цьому, відповідачем послідовно доведено неможливість застосування попередніх методів оцінки.

Враховуючи викладене, апеляційний адміністративний суд уважає неправильним висновок суду першої інстанції стосовно протиправності спірного рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2.

Відтак, установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог доводи, а також викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають обставинам справи, а відтак рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №420/9091/24 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у справі №420/9091/24 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 20.01.2024 №UA500500/2024/000050/2 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький