Справа № 596/803/24
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р. Справа № 596/803/24

Провадження № 2-а/596/25/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом адвоката Вальчук Мирослави Миколаївни, в інтересах позивача ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Вальчук М.М., в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася з позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.04.2024 року серія ЕНА № 1877747.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1877747, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.. Вищезазначену постанову вважає протиправною, в якій не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано усіх обставин справи, оскільки ОСОБА_1 , не вчиняв даного правопорушення та не порушував Правил дорожнього руху. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Також зазначила, що в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, лише зазначено «відео з нк 475738». Відсутність такого посилання, зокрема із зазначенням назви технічного засобу та номеру засобу фіксації, свідчить про недопустимість відеозапису, яким суб`єкт владних повноважень доводить правомірність накладення на особу стягнення за вчинення адміністративного правопорушення.

23 травня 2024 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи просить проводити у відсутності їхнього представника.

Відзив обґрунтовує тим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1877747 від 10 квітня 2024 року, встановлено, що позивач 10 квітня 2024 року, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Копичинці, по вул. Лесі Українки, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п. 9.2.6 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме не увімкнення світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, що є порушенням вимог п. 9.2.б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції зафіксовано, що позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого запитали ОСОБА_1 чи зрозумілі права, на що отримали ствердну відповідь - так. Після роз`яснених прав позивач не заявляв жодних клопотань, що зафіксовано відеозаписом. Таким чином вважає, що позивач не був обмежений в жодному з прав, передбаченим чинним законодавством.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вальчук М.М. не з`явилися, проте, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, проте, у поданому відзиві просила розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови поліцейського 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_2 від 10 квітня 2024 року серія ЕНА № 1877747, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 , за те, що він 10 квітня 2024 року о 23:13:49 год. керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Копичинці, по вул. Лесі Українки, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до ч. 3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України.

Для підтвердження порушення позивачем п.9.2 "б" ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, зобов`язаний був надати докази, зокрема, належний відеозапис чи матеріали фіксації події.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, і за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру, наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Отже, як встановлено судом, поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_2 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпАП, адже ним не було надано підтверджуючих доказів, які б чітко зафіксували правопорушення.

Так, відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля поліції не підтверджується факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, на відеореєстраторі не зафіксовано неподання водієм сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч.

Крім того, в оскаржуваній постанові не міститься посилань на технічний засіб (відеореєстратор службового автомобіля), за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відсутність такого посилання, зокрема із зазначенням назви технічного засобу та номеру засобу фіксації, свідчить про недопустимість відеозапису, яким суб`єкт владних повноважень доводить правомірність накладення на особу стягнення за вчинення адміністративного правопорушення.

Така правова оцінка відповідає правовій позиції Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеній, зокрема у постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Крім того у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.04.2024 року серія ЕНА № 1877747, зазначено час скоєння правопорушення - «23:13:49». При цьому із відеозапису з нагрудної камери, який долучено до матеріалів справи вбачається, що станом на 22:52:36 год. ОСОБА_1 вже був зупинений працівниками поліції.

Вищевказаним відеозаписом з нагрудної камери №475738 не зафіксовано факту вчинення порушення п.9.2 «б» ПДР України, а саме: не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно абз. 3,4,5 п.5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Проте, всупереч вказаним нормам, поліцейський не оголосив повний зміст постанови, а саме: не оголосив п.5, не в повній мірі оголосив п.6, а також не оголосив п.7, зокрема, що до постанови додається відео з нк №475738.

Також, з відеозапису видно, що поліцейський надає водієві постанову для підпису і водій підписує, проте, копія оскаржуваної постанови, яка надана до суду не містить підписів водія у п.8,9.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 10 квітня 2024 року о 23:13:49 год. керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Копичинці, по вул. Лесі Українки, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, відповідачем суду не надано та судом не здобуто.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17).

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16а).

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 77 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Керуючись ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З наведених положень та обставин справи слідує, що відповідачем неправомірно визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, ЕНА № 1877747 від 10 квітня 2024 року, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а тому відповідно її необхідно скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 245, 254, 256, 268, 276, 280, 283-285 КУпАП, ст. ст. 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов адвоката Вальчук Мирослави Миколаївни, в інтересах позивача ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 1877747 від 10 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути із Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - управління патрульної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Представника позивача: адвокат Вальчук Мирослава Миколаївна (адреса: м. Ланівці, вул. Вільхова, 32, Кременецького району, Тернопільської області).

Відповідач: управління патрульної поліції в Тернопільській області (адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, ).

Повне рішення складено 08 жовтня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна