Справа № 280/2411/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2411/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 р. (суддя: Максименко Л.Я) в адміністративній справі №280/2411/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника адвоката Плужник М.В. звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 січня 2024 р. № 37 щодо відмови їй у призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 27 січня 2024 р. із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р.

Позов обґрунтувала протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити їй пенсію за віком з підстави відсутності необхідного страхового стажу, у зв`язку із не зарахуванням до нього періодів її роботи на території Російської Федерації: з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р., які підтвердженні записами її трудової книжки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 січня 2024 р. № 37 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р., а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2024 р. про призначення пенсії за віком. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Скаргу обґрунтовано тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 00 місяців 01 день, якого недостатньо для призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Періоди її роботи на території Російської Федерації неможливо зарахувати до страхового стажу, враховуючи, що 23 грудня 2022 р. набрав чинності Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 р".

Письмові відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду апеляційної інстанції не надходили.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено частиною 1 статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України. Частиною 2 статті 308 даного Кодексу визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 37 від 15 січня 2024 р. у призначенні пенсії їй відмовлено, з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу, у зв`язку з не зарахуванням до нього періодів її роботи на території Російської Федерації з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність законних підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи на території Російської Федерації з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р., які підтвердженні записами її трудової книжки. Розрив дипломатичних відносин між державами на думку суду, не може впливати на право особи на призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає наступне.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна 13 березня 1992 р. стала Угода, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація. Метою вказаної Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди. Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав. Відповідно до Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності даною Угодою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 р. №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення" передбачено вихід України з Угоди, що пов`язано зі збройною агресією Російської Федерації проти України.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки (а.с.39,40) ОСОБА_1 в період, зокрема з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р. працювала на території Російської Федерації.

Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним Судом у постановах від 29 березня 2023 р. у справі № 360/4129/20 та від 20 березня 2024 р. у справі № 200/11294/20-а, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди страховий стаж, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 2 Федерального Закону Російської Федерації № 173-ФЗ від 17 грудня 2001 р. "Про трудові пенсії в Російській Федерації", який застосовувався до 01 січня 2015 р., страховий стаж враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Згідно із частиною 1 статті 10 наведеного вище Закону №173-ФЗ до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині 1 статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 цього Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01 квітня 1996 р. № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації (частина 1 статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ).

Відповідно до частини 2 статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 цього Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального Закону від 01 квітня 1996 р. № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі Російської Федерації від 28 грудня 2013 р. № 400-ФЗ "Про страхові пенсії" (статті 3, 11, 14).

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, не надало оцінку вказаним вище обставинам, записи у її трудовій книжці не досліджувало, наявність правових підстав для зарахування спірних періодів до страхового стажу не перевіряло, обмежившись констатацією факту припинення дії наведеної вище міжнародної угоди. У свою чергу, висновок суду першої інстанції про зарахування спірних періодів роботи позивачки в Російській Федерації зроблений без аналізу документів, які нею додані.

Враховуючи, що перевірка документів, наданих позивачкою до заяви про призначення пенсії належить до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у тому числі, обставини сплати страхових внесків за спірні періоди її роботи на території Російської Федерації, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції передчасно зобов`язав пенсійний орган зарахувати їх до страхового стажу ОСОБА_1 , тому прийняте судом рішення у відповідній частині підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 р. в адміністративній справі №280/2411/24 - скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 відносно зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 01 січня 1992 р. по 30 червня 1993 р., з 01 липня 1993 р. по 13 грудня 1993 р., з 14 грудня 1993 р. по 06 червня 1994 р., з 07 червня 1994 р. по 01 березня 1995 р., з 02 березня 1995 р. по 17 липня 1995 р., з 17 липня 1995 р. по 12 квітня 1999 р.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 р. в адміністративній справі №280/2411/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 жовтня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.В. Головко

суддя О.О. Круговий