Справа № 420/23568/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо не виплати в повному обсязі йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, передбаченої постановою КМУ № 168, з 22.07.2022 по 23.02.2023 року;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 перерахувати, та здійснити подальшу виплату йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, передбачену постановою КМУ №168, з 22.07.2022 по 23.02.2023 року в повному обсязі;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 №159.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він призваний на військову службу до лав ЗСУ та в період з 25.02.2022 по 23.02.2023 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 , де брав участь у бойових діях у вказаний період.

Позивач вважає, що оскільки брав участь у бойових діях він має право на виплату з 25.02.2022 по 23.02.2023 року додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Позивач зазначив, що в/ч НОМЕР_2 виплачено йому додаткову винагороду у розмірі 100000 грн лише за 3 місяці в наступні дати: 13.05.2022, 15.06.2022, 21.07.2022. В період з липня 2022 по лютий 2023 року така додаткова винагорода виплачувалась не в повному обсязі.

Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалами суду від 30.07.2024, 05.08.2024 позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 19.08.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що визначальним для виплати збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди є наявність сукупності обставин: виконання бойових завдань та перебування у районах ведення бойових дій.

Відповідно до інформації, яка міститься в журналах бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону від 24.02.2022 №74-ДСК і від 23.08.2022 №282-ДСК та в рапортах безпосередніх начальників позивача, останній перебував в районах ведення бойових дій та брав участь в бойових діях, заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Пропорційно такій участі позивачу виплачено збільшену до 100000 грн додаткову винагороду, а саме за: період з 22.07.2022 по 27.07.2022, 03.08.2022, 28.08.2022, період з 04.09.2022 по 07.09.2022, період з 10.09.2022 по 12.09.2022, період 14.09.2022 по 28.09.2022, 01.10.2022, період з 03.10.2022 по 04.10.2022, період з 06.10.2022 по 15.10.2022, 17.10.2022, 19.10.2022, 21.10.2022, період з 23.10.2022 по 24.10.2022, період з 27.10.2022 по 31.10.2022, 02.11.2022, 07.11.2022, 11.11.2022, 17.11.2022, 19.11.2022, 22.11.2022, 23.11.2022, 03.12.2022, період з 06.12.2022 по 07.12.2022, період з 11.12.2022 по 12.12.2022, 19.12.2022, 22.12.2022.

Також представник відповідача зазначив, що позивач у період з січня та лютий 2023 року перебував у Миколаївській області, яка відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 №52 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» не входить до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Оскільки у період з січня та лютий 2023 року позивач не перебував в районах ведення бойових дій, відсутні підстави для виплати йому збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за вказаний період.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Відповіді на відзив, інших заяв та клопотань від позивача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 07.10 2024 року не зареєстровано).

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та наказом начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) від 25.02.2022 року №78-ОС призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії чергового відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) та зараховано до списків особового складу загону та всі види забезпечення з 25.02.2022 року.

Наказом начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) від 23.02.2023 року №93-ОС старшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та знято з усіх видів забезпечення з 23.02.2023 року, у зв`язку з вибуттям для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника НОМЕР_3 мобільного Прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

03.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видано позивачу посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 .

Позивач, вважаючи, що має право на отримання за період служби у в/ч НОМЕР_2 з 22.07.2022 по 23.02.2023 року додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі пропорційно кількості днів безпосередньої участі у бойових діях (заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває наразі.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції від 19.07.2022), встановлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Отже, умовами виплати військовослужбовцям, у т.ч. Держприкордонслужби, додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є:

1) безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

2) перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій (здійснення заходів).

В подальшому до постанови №168 неодноразо вносились зміни, зокрема, постановою КМУ від 20.01.2023 №43 після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,».

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Адміністрацією Держприкордонслужби прийнято накази, зокрема:

від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 року №168», пунктом 12 якого передбачено, що цей наказ застосовується з 24.02.2022;

від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», який застосовувався з 01.08.2022;

від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», який застосовувався з 01.12.2022 до набрання чинності наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України».

Згідно п.1 наказу від 31.03.2022 №164-АГ вирішено на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема, в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) Державної прикордонної служби України виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30 000 грн (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100 000 грн включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Пунктом 3 наказу №164-АГ визначено документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

30.07.2022 року Головою Адміністрації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 прийнято наказ №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», який застосовується з 01.08.2022 року (п.16 наказу).

Пунктом 4 Наказу №392/0/81-22-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у документах, які встановлено п.3 наказу №164-АГ.

Таким чином, для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України у бойових діях або заходах у період з 24.02.2022 по 31.07.2022 достатньо одного документу з переліку: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення, або постові відомості; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу.

Між тим, з 01.08.2022 участь військовослужбовців у бойових діях або заходах підтверджується сукупністю інформації, що міститься в документах згідно переліку.

Суд вважає, що сукупність інформації в цьому контексті є об`ємом незалежних один від одного відомостей, що створюють комплексне розуміння наявності чи відсутності певних обставин.

Вказаний перелік документів також був передбачений наказом від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» та Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС від 26.01.2023 №36 затверджено, який втратив чинність 05.09.2023 року на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ №726 від 01.09.2023.

Спірною між сторонами являється виплата збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди за період з липня 2022 по лютий 2023 року.

На підставі бойових розпоряджень, журналу бойових дій та рапортів начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » начальником НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) прийнято накази №309-ОС від 05.08.2022 року, №394-ОС від 26.09.2022, №428-ОС від 07.10.2022, №480-ОС від 08.11.2022, №531-ОС від 08.12.2022, №11-ОС від 08.01.2023 про виплату додаткової винагороди у період з липня 2022 по грудень 2022 року відповідно.

Згідно вищещнаказних наказів ОСОБА_1 включено до переліку військовослубовців загону, які брали участь в бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів, та яким наказано виплатити збільшену додаткову винагороду пропорційно участі у бойових діях (здійсненні заходів), а саме за:

липень 2022 року у сумі 20322,55 грн за участь у бойових діях 01.07.2022, 05.07.2022, 07.07.2022, 11.07.2022, 17.07.2022, 21.07.2022, 27.07.2022;

серпень 2022 року у сумі 4516,12 грн за участь у бойових діях 03.08.2022, 28.08.2022;

вересень 2022 року у сумі 51333,33 грн за участь у бойових діях з 04.09.2022 по 07.09.2022, з 10.09.2022 по 12.09.2022, з 14.09.2022 по 28.09.2022;

жовтень 2022 року у сумі 51935,44 грн за участь у бойових діях 01.10.2022, з 03.10.2022 по 04.10.2022, з 06.10.2022 по 15.10.2022, 17.10.2022, 19.10.2022, 21.10.2022, з 23.10.2022 по 24.10.2022, з 27.10.2022 по 31.10.2022;

листопад 2022 року у сумі 16333,31 грн за участь у бойових діях 02.11.2022, 07.11.2022, 11.11.2022, 17.11.2022, 19.11.2022, 22.11.2022, 23.11.2022;

грудень 2022 року за участь у бойових діях 03.12.2022, з 06.12.2022 по 07.12.2022, з 11.12.2022 по 12.12.2022, 19.12.2022, 22.12.2022.

Відповідно до розрахункових листів в/ч НОМЕР_2 позивачу виплачено збільшену додаткову винагороду 70000 грн у наступних розмірах: за липень 2022 року (виплачено у серпні) 20322,55 грн; за серпень-вересень 2022 року (виплачено у жовтні) 4516,12 грн та 51333,33 грн; за жовтень 2022 року (виплачено у листопаді) 51935,44 грн; за листопад 2022 року (виплачено у грудні) 16333,31 грн; за грудень 2022 року (виплачено у січні 2023 року) 15806,44 грн.

Водночас, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 Прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) №337-ВВ від 23.12.2022 року ОСОБА_1 у період з 25.12.2022 по 30.12.2022 перебував у відпустці за сімейними обставинами.

В свою чергу відповідач зазначив, що ОСОБА_1 у період з січня та лютий 2023 року перебував у Миколаївській області, яка відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 №52 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» не входить до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Позивач не заперечував, що у період з січня та лютий 2023 року виконував завдання на території Миколаївської області, проте у позові наголошував, що брав участь у бойових діях, що пов`язується з виплатою військовослужбовцям додаткової винагороди.

Суд вважає, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків у складі в/ч НОМЕР_2 без доказів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для військової частини обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Щодо інших періодів служби у в/ч НОМЕР_2 , за які позивачу не виплачено збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду, ОСОБА_1 при зверненні до суду, а також після отримання відзиву на позов, не надав до суду жодних доводів та доказів на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, а також на спростування доводів представника відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, оцінивши встановлені обставини в розрізі ч.2 ст.2 КАС України, дійшов висновку про недопущення відповідачем протипранвої бездіяльності щодо не виплати позивачу збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за період з 22.07.2022 по 23.02.2023 року та відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку допомогу, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в частині вказаних позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів до часу проведення остаточного розрахунку, суд дійшов висновку, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовних вимог щодо оскарження бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.