Справа № 585/1484/24
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/1484/24
Номер провадження 2-а/585/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К.В.

Справа № 585/1484/24, провадження № 2-а/585/30/24

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Сумській області,

відповідач 2: Інспектор Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Давід Мєрабович,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, справу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача: Цимбал Володимир Іванович, який діє на підставі Ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1047981 від 22.03.2024 та Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 21.03.2024.

Представник відповідача Головне управління Національної поліції в Сумській області Бащук Олег Романович.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Цимбал В.І. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Д.М., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 25.12.2023 відносно ОСОБА_1 відповідачем 2 складено постанову серії ЕГА№1275093, якою його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. за правопорушення, яке він не вчиняв. Указана постанова протиправна, винесена з грубим порушенням вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», не ґрунтується на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

25.12.2023 близько 01 год. 17 хв. на вул. Героїв Роменщини, 69 в м. Ромни інспектор Ревішвілі Д.М. відносно позивача формально роздрукував постанову, якою накладено на останнього адміністративне стягнення, постанова винесена ним була без фактичного розгляду справи та без з`ясування всіх її обставин, без дослідження доказів та з порушенням конституційного права ОСОБА_1 на правову допомогу адвоката.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не можливо дійти висновку, що саме ОСОБА_1 здійснив виклик поліції, адже зі змісту це не вбачається, як не зазначено, які ж саме неправдиві відомості було повідомлено та яким чином поліцейський це встановив. Підтвердженням того, що відповідач 2 не здійснював розгляду справи відносно ОСОБА_1 , а лише формально виніс постанову, є те, що поліцейським взагалі не було встановлено та доведено про наявність прямого умислу у ОСОБА_1 на здійснення неправдивого виклику та що неправдивість такого виклику була для останнього завідомою. Тобто інспектором ОСОБА_2 не було встановлено та доведено наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП.

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять жодного доказу на підтвердження того, що при винесенні постанови збирались та враховувались докази, чи допитувалась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча очевидним є те, що для з`ясування суб`єктивної сторони даного правопорушення, пояснення особи необхідні, оскільки не зрозуміло, яким чином встановлено умисел особи на здійснення завідомо неправдивого виклику і чим така «за відомість» підтверджена.

Поліцейським не було попереджено ОСОБА_1 про те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, де і коли буде відбуватись розгляд справи, не роз`яснено його права та обов`язки, не відібрано пояснень по суті справи, що підтверджує доводи позивача про те, що розгляд справи відбувся формальним роздруківкою постанови.

ОСОБА_1 має діагноз «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку з маячним синдромом» і йому призначене відповідне лікування.

Оскаржувану постанову було фактично отримано лише 25.03.2024.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА №1275093 від 25.12.2023 відносно ОСОБА_1 .

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованим, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ходу подій, які мали місце, зазначає, що 25.12.2023 року близько 01:06 год. надійшло повідомлення на спецлінію «102» від громадянина ОСОБА_1 про те, що нібито сусіди із квартири АДРЕСА_1 труять заявника газами. Прибувши на місце події, встановлено заявника ОСОБА_1 , який повідомив, що в той день будь-яких конфліктах чи сварок з сусідами не було. Заявник підтвердив звернення в поліцію та що його нібито отруюють сусіди невідомими газами та роблять це систематично. Під час встановлення обставин патрульними, серед яких перебував ОСОБА_2 , інформація, яка була повідомлена позивачем 25.12.2023 року на скорочений номер «102» не була підтвердженою в ході приїзду працівників поліції. Факт виклику поліції позивачем не заперечується. Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. Частиною 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дожнього руху. Надати відеозапис на якому вказується хід подій не надається за належним, оскільки відповідно до п.п. 1 п. З Розділу VIII Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, становить 30 діб.

В позовній заяві не містяться докази, що свідчать про вчинення будь - якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували права, інтереси ОСОБА_1 або створювали загрозу його здоров ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.

Тому, поліцейський, встановивши, що повідомлена позивачем інформація є неправдивою, оскільки під час спілкування з сусідам, які відмовилися надавати будь-які пояснення та обстеження приквартирного тамбору жодного отруйного чи іншого газу відчутно не було, як про це позивач стверджував у виклику, патрульний правомірно виніс щодо позивача постанову за ст. 183 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача, викладених в позовній заяві, про порушення прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, то працівники поліції, прибувши на місце події, повідомили позивачу, яка справа розглядається (з приводу здійснення неправдивого виклику позивачем), вказали розмір штрафу, з`ясували чи позивач бажає отримувати копію постанови. Під час розгляду справи позивач запитавши у працівників поліції який розмір штрафу на нього буле накладено, не заявляв жодного клопотання або заяви, хоч мав скористатися правовою допомогою. Однак через кілька хвилин спілкування з патрульними Позивач заявив, що вони спільно з його сусідом з кв. 9 у зговорі, і більше не має бажання з ними спілкуватися, та побіг до власної квартири, через двері якої продовжив спілкуватися з ними. Відповідно до даної категорії справ участь захисника під час розгляду справ про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, чинним законодавством України на органи, які розглядають справи про адміністративні правопорушення, не покладається обов`язок забезпечувати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надання захисника, а забезпечується лише право на захист. На місці події були присутні лише поліцейські та позивач, будь-яких інших очевидців, яких би могли допитати службові особи відповідача, на місці події не було.

ГУНП в Сумській області вважає, що розгляд справи відбувся в межах повноважень органів Національної поліції, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, неупереджено добросовісно, розсудливо, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, з яким його ознайомлено.

Позивачем добровільно сплачено оскаржувану постанову.

Також зазначає, що позивач знаходиться на лікуванні у психіатра КНП СОР «ОКСЛ» з діагнозом «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку з маячним синдромом. Телефонні дзвінки на лінію «102» ним здійснюються систематично. При всіх судинних захворюваннях спостерігається хвилеподібність плину хвороби, тобто перебіг з періодичними поліпшеннями. При церебральному тромбангіїті періоди поліпшення можуть тривати кілька років, при атеросклерозі і гіпертонічній хворобі менше, але все ж характерна поява час від часу інтермітуючих психозів, що протікають із затьмаренням свідомості.

22 квітня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що поліцейським під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення були з`ясовані причини виклику наряду поліції позивачем, з`ясовані та допитані інші особи, які були очевидцями подій, про які зазначав позивач ОСОБА_1 . Зміст оскаржуваної постанови не дозволяє взагалі визначити, з яких саме міркувань та на підставі яких доказів поліцейський дійшов висновку про те, що позивачем здійснено завідомо неправдивий виклик поліції та які події передували такому виклику. Оскаржувана постанова не містить посилань на докази, на підставі яких ОСОБА_1 визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, але у ній не зазначено доказів на підтвердження обставин вчинення правопорушення, відсутній відеозапис з місця правопорушення який би спростував твердження позивача, тобто відповідачем не доведено факт наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови без врахування всіх обставин справи.

Крім цього, представник позивача зазначає, що представник відповідача не зрозуміло з яких джерел зробив висновок про те, що позивачем добровільно сплачено саме оскаржувану постанову, оскільки у позовній заяві про це не зазначалось.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Цимбал В.І. позов підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області Бащук О.Р. позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

29 березня 2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Поновлено позивачу строк звернення до суду, звільнено від сплати судового збору (а.с.28).

14 червня 2024 року підготовче провадження закрито і розгляд справи призначено по суті (а.с.90).

Позивач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через свого представника.

Відповідач 2 інспектор Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Д.М. до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.92)

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15), є інвалідом з дитинства 3 групи по зору (а.с. 16 а), отримує пенсію у розмірі 3000 грн. на місяць (а.с.17).

До матеріалів справи долучено консультаційний висновок спеціаліста КНП СОР «ОКСЛ» від 11.03.2024, з якого вбачається про те, що ОСОБА_1 має діагноз: «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку з маяничним синдромом» (а.с.21).

25.12.2023 о 01 год. 17 хв. відносно позивача інспектором Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Д.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА №1275093, в якій інспектор зазначив, що ним встановлено, що 25.12.2023 здійснено завідомо неправдивий виклик поліції, повідомлення інформації, яка не відповідає дійсності та здоровому глузду. «Ураховуючи, що гр.-нин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП» інспектор постановив притягнути останнього до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн. В постанові в графі «примірник постанови отримав» зазначено, що від підпису ОСОБА_1 відмовився (а.с.19).

Також в постанові зазначено, що її копія за вих. №30781 від 28.12.2023 направлена рекомендованим листом.

Проте, у відповіді начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області зазначено про неможливість надання корінців поштових повідомлень про отримання ОСОБА_1 постанов за період часу з 01.06.2023 по 10.03.2024, так як дані постанови направлені звичайними листами (а.с.22 зворот).

До відзиву представником відповідача долучені копії документів на підтвердження систематичності здійснення ОСОБА_1 телефонних дзвінків на лінію «102», зареєстрованих в Роменському РВП ГУНП в Сумській області від 01.12.2023, 08.12.2023, 10.12.2023, 25.12.2023, 30.01.2024 (щодо запуску сусідами в отвір дверей заявника отруйних речовин(газу)) (а.с. 55-59).

З досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про національну поліцію».

Норми права, застосовані судом:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

В ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожного окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції.

Перевіряючи обґрунтованість посилання відповідача 1 на встановлення відповідачем 2 факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, слід зазначити, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Тобто, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В адміністративному позові представник позивача категорично заперечив проти вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина:

-вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені;

-розраховувала на захист прав поліцією;

-не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий (постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021, справа №937/3327/21).

Завдання поліції зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію України ».

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, справа №672/643/21).

Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням (постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, справа №171/143/17).

Поліцейські ж мають: перевірити та оцінити обставини, які змусили подзвонити «102»; допитати свідків, учасників подій та дослідити докази проступку; не обмежуватись вказівкою, що «не було» подій, на які вказав заявник, це недопустимо.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не беззаперечний доказ адміністративного проступку, оскільки опис правопорушення не належний доказ порушення. Постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (абз. 6 п. 19 постанови ВС від 26.04.2018, справа №338/1/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтований на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують адміністративне правопорушення (п. 26 постанови ВС в від 27.06.2019, справа №560/751/17).

До відзиву на позов не додано ні протоколів допиту свідків (з врахуванням того, що у відзиві зазначено, що відбувся факт спілкування з сусідами позивача), ні будь яких інших доказів на підтвердження того, що працівником поліції після виїзду по місцю проживання позивача, яким було здійснено виклик працівників поліції, з`ясовувались обставини, за яких позивачем цей виклик було здійснено.

Враховуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд приходить до висновку, що відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», безпідставно прийшов до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Тому, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/1-а.

Оскільки відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, слід скасувати.

До відзиву на позов представником відповідача 1 долучені пояснення інспектора Ревішвілі Д.М., який виніс оскаржувану постанову, при цьому пояснення працівника поліції не можуть враховуватися судом в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв як службова особа , а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Щодо посилання представника відповідача 1 на те, що позивачем добровільно сплачено штраф, який йому було призначено постановою від 25.12.2023, то таке твердження не знайшло свого підтвердження під час розгляду даної справи, в позові представник позивача зазначає, що донькою позивача сплачено штраф у розмірі 1700 грн., накладений постановою серії ЕГА №1297013 від 17.01.2021, яка не є предметом розгляду даної справи (а.с.12).

В адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі, чого у даному випадку не було.

Описання відповідачем 2 в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 605,60 грн., підлягає стягненню на користь держави з відповідача 1 за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 241-246, 250 КАС України.

Суд вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Давіда Мєрабовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА№1275093 від 25.12.2023, винесену інспектором Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Давідом Мєрабовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса: 40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, .

Відповідач 2: інспектор Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Ревішвілі Давід Мєрабович, адреса: 42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 107.

Повний текст рішення суду складений 08.10.2024.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова