Справа № 160/19057/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
період проходження військової служби в Збройних силах України з 09.06.1999 року по 19.10.2000;
період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в Донецькій та Запорізькій області з 11.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 25.06.2023, з 07.07.2023 по 27.03.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
повторно розглянути мою заяву від 28.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 28.05.2024.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 28 травня 2024 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку № 22-1 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівські області 14 травня 2024 року № 57 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років. На обґрунтування рішення зазначено, що з урахуванням наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, встановлено: вік Позивача: 43 роки 3 місяці 26 днів. Страховий стаж становить: 22 роки 8 місяців 6 днів. Страховий стаж з урахуванням кратності(за Список № 1): 42 роки 8 місяців 6 днів. Необхідний пільговий стаж роботи підземні, професії за постановою 202(25) становить: 25 років. Пільговий стаж роботи підземні, професії за постановою 202(25) Позивача - 22 роки 5 місяців 28 днів. Необхідний пільговий стаж роботи підземні, провідні професії (20) становить: 20 років. Пільговий стаж роботи підземні, провідні професії (20) Позивача - 6 років 0 місяців 13 днів За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано: період військової служби строкової з 09.06.1999р. по 19.10.2000р. згідно з військовим квитком НОМЕР_2 від 09.06.1999р., оскільки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспорту заявника « ОСОБА_2 ». До пільгового стажу зараховано періоди згідно з довідками № 462 від 28.05.2024р. та № 461 від 28.05.2024р.

Позивач не погодившись із вказаним рішенням звернувся щодо не зарахування до загального стажу військову службу, та не зарахування у трикратному розмірі до пільгового стажу періоди військової служби позивача в особливий період до суду позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України №1058 від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Частина 3 статті 4 Закону №1058 визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно із частиною 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку №637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 18.05.2021 у справі №229/2330/17 та від 05.12.2019 у справі №219/5643/16-а.

Так, відповідно до п. «в» абз. З ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) до стажу роботи зараховується також: зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, згідно з трудовою книжкою, позивач на момент призову на військову службу займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, а саме, був прийнятий 04.03.1999 року на посаду учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті на підприємство шахту «Самарська» Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», а 02.06.1999 року був звільнений з займаної посади у зв`язку з призивом в ряди Збройних Сил України та проходив військову службу у період з 09.06.1999 по 19.10.2000, про що свідчить запис у трудовій книжці

Суд уважає, що відповідач протиправно не зарахував до стажу позивача період служби в рядах Збройних Сил України з 09.06.1999 по 19.10.2000, посилаючись на допущену помилку у військовому квитку серії НОМЕР_3 , оскільки такий період позивач підтвердив надавши до пенсійного органу довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.07.2024 № 4/226.

З огляду на вище зазначене, суд робить висновок про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 77 від 05.06.2024 року в частині не зарахування до страхового та пільгово стажу позивача періоду служби в рядах Збройних Сил України з 09.06.1999 по 19.10.2000, у зв`язку з чим підлягає скасуванню в цій частині.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати один місяць служби за три місяці час проходження військової служби в період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в Донецькій та Запорізькій області з 11.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 25.06.2023, з 07.07.2023 по 27.03.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці), суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, позивач у період з 11.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 25.06.2023, з 07.07.2023 по 27.03.2024 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в Донецькій та Запорізькій області, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2024 № 1544 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України.

Статтею 8 Закону Закон № 2011-XII, зокрема передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 8 Закону № 2011-XII, саме Кабінет Міністрів України визначає умови та порядок зарахування часу проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, тому положення наказу Міноборони України від 14.08.2014 № 530 на яке посилається позивач не підлягає застосуванню.

17.07.1992 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова № 393).

Відповідно до абз. 1, 6 п.п. "а" п. 3 Порядку № 393 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до абз. 1, 6 п.п. "а" п. 3 Порядку № 393 (в редакції після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022, станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Враховуючи те, що станом на дату звернення позивача зі заявою про призначення пенсії (28.05.2024) діяла нова редакція Порядку № 393, суд вважає, що відсутні підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби, протягом якого він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України із розрахунку один місяць служби за три місяці, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22, від 031.01.2024 у справі № 480/4941/22, від 10.06.2024 у справі № 260/4588/23 та від 04.07.2024 у справі № 620/4538/23

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд в постановах від 06.06.2024 № 200/479/24 та від 18.07.2024 № 200/1227/24.

Судом не беруться до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постановах від від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17, оскільки вони формувались до внесення змін до підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393, а тому є не релевантними до спірних правовідносин.

При цьому суд не застосовує положення Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 "Про затвердження положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей", на які посилається позивач, з огляду на приписи ч. 3 ст. 7 КАС України: "3. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

В даному випадку відповідні положення Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 суперечать іншому правовому акту, який має вищу юридичну силу, - Порядку № 393.

З огляду на викладене, підстави для зарахування у кратному розмірі в розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження військової служби в період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в Донецькій та Запорізькій області з 11.06.2022 по 04.11.2022, з 21.12.2022 по 25.06.2023, з 07.07.2023 по 27.03.2024 відсутні, а відтак вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 77 від 05.06.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV; зобов`язання відповідача зарахувати період проходження військової служби в Збройних силах України з 09.06.1999 року по 19.10.2000 до загального стажу та пільгового стажу позивача та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду викладених в даному рішенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Коренева А.О. у відрядженні, рішення суду ухвалено у перший робочий день судді 07.10.2024 року.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 77 від 05.06.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу та пільгового стажу роботи з повним робочим днем на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період проходження військової служби в Збройних силах України з 09.06.1999 року по 19.10.2000 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ-14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 28.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев