Справа № 300/4745/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2024 р. справа № 300/4745/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання відмови у призначені пенсії за віком протиправною та зобов`язання призначити пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила про те, що у період із 07.08.1985 по 27.12.2011 проживала в російській федерації, де працювала на посаді бухгалтера, головного бухгалтера та заступника генерального директора по бухгалтерському обліку і звітності у виробничому об`єднанні «Ноярьськнафтогаз» (згодом реорганізоване у ВАТ «Ноябрьсьнафтогаз»), яке знаходилося на території м. Ноябрськ Ямало-Ненецкого автономного округу росія, яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967 №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до районів Крайньої Півночі. 28.02.2007 отримала паспорт громадянина російської федерації та при досягненні 50-ти річного віку з 20.12.2011 отримувала пенсію в російській федерації, яка була призначена їй як працівнику Крайньої Півночі. У 2012 році позивач переїхала проживати на постійне місце в Україну в м. Надвірна Івано-Франківської області та 04.05.2012 отримала тимчасову посвідку на постійне проживання. Так, при досягненні 60-річного віку керуючись Тимчасовою угодою укладеної 15 січня 1993 року між урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення позивач 10.01.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно поданих позивачем документів її загальний страховий стаж без пільгового обчислення стажу як працівника районів Крайньої Півночі становить - 32 роки 01 місяць 05 днів. Однак, листом № 1879-1670/11-02/8-0900/22 від 24.05.2022 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що 13.01.2022 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області направлено запит на адресу управління ПФ Російської Федерації в м. Ноябрськ для витребування пенсійної справи та інформації по який час позивачу виплачено пенсію на території російської федерації, які Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не отримані, а тому вирішити питання щодо перепризначення пенсії на території України немає законних підстав. ОСОБА_1 уважає такі дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком неправомірними і необґрунтованими, так як відповідачу до заяви надано усі необхідні документи, які підтверджують її право на призначення їй пенсії за віком.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.25-26).
На адресу суду 18.09.2024 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. У вказаній заяві представник позивача просив поновити строк для подання заяви про збільшення позовних вимог, збільшити позовні вимоги зокрема:
- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати трудовий стаж на підставі трудової книжки від 01.10.1979 серії НОМЕР_1 з 01.01.1992 до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.1992 та призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з 10.01.2022 дня звернення із відповідною заявою до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області; - визнати неправомірною відмову Головного управління ПФУ в Донецькій області у призначенні пенсії за віком (а.с.50-54).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач з 28.02.2007 є громадянкою російської федерації.
При досягненні 50-ти річного віку з 20.12.2011 отримувала пенсію в російській федерації, яка була призначена їй як працівнику Крайньої Півночі.
У 2011 році позивач переїхала проживати на постійне місце в Україну в м. Надвірна Івано-Франківської області та 04.05.2012 отримала тимчасову посвідку на постійне проживання (а.с.6).
У зв`язку із досягненням 60-річного віку, як стверджує позивач 10.01.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, 01.05.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із письмовим зверненням в якому просила вирішити питання щодо призначення їй пенсії за віком на підставі доданих нею до звернення документів (а.с.42-45).
Листом №1879-1670/11-02/8-0900/22 від 24.05.2022 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що 13.01.2022 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області направлено запит на адресу управління ПФ Російської Федерації в м. Ноябрськ для витребування пенсійної справи та інформації по який час позивачу виплачено пенсію на території російської федерації, які Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не отримані, а тому вирішити питання щодо перепризначення пенсії на території України немає законних підстав.
ОСОБА_1 уважає такі дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком неправомірними і необґрунтованими, так як відповідачу до заяви надано усі необхідні документи, які підтверджують її право на призначення їй пенсії за віком.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом № 1058-IV.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримувала пенсію в російській федерації як працівник Крайньої Півночі, виплата якої була припинена з 01.03.2022, що підтверджується довідкою Клієнтської служби (на правах відділення) в м. Ноябрське Управління організації роботи клієнтських служб Державної установи Відділення Пенсійного фонду російської федерації по Ямало-Нененцкому автономному округу від 29.07.2022 (а.с. 20).
Водночас, ОСОБА_1 має тимчасову посвідку на постійне проживання Серія НОМЕР_2 , видану ВГІРФО УМВС в Івано-Франківській області 04.05.2012 - безстроково.
Як стверджує позивач у позовній заяві вона 10.01.2022 зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону №1058-ІV. Однак, жодних доказів звернення 10.01.2022 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону №1058-ІV, не надала.
Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_1 02.05.2022 звернулася до відповідача із зверненням, яке було зареєстровано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 02.05.2022 за №1670/П-0900/22 (а.с.42-45), з проханням вирішення питання щодо призначення їй пенсії на підставі наявних у неї документів, долучених до вказаного звернення.
У відзиві представник відповідача зазначила, що ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не зверталась а фактично мало місце усне звернення з питання витребування її пенсійної справи з Пенсійного фонду російської федерації. Також позивач не зверталась до відповідача із заявою встановленого зразка саме про призначення пенсії, та необхідним пакетом документів, що визначає право на пенсію а тому ГУ ПФУ в Івано-Франківській області розглянуто її звернення згідно Закону України «Про звернення громадян» та було надано відповідь оформлену листом №1879-1670/П-02/8-0900/22 від 24.05.2022.
Згідно змісту листа ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №1879-1670/П-02/8-0900/22 від 24.05.2022, 13.01.2022 за №0900-0213-8/1486 Головним управлінням фонду в області направлено запит на адресу управління Пенсійного фонду російської федерації в місті Ноябрськ (вул.Радянська, 41, м.Ноябрськ, 629806) для витребування пенсійної справи та інформації по який час ОСОБА_1 здійснювалась виплата пенсії на території російської федерації. Вказано на відсутність законних підстав для перепризначення пенсії позивача на території України, зважаючи на ненадходження з пенсійного органу російської федерації пенсійної справи а також інформації по який час ОСОБА_1 здійснювалось виплату пенсії на території російської федерації.
Таким чином, єдиною фактичною підставою для відмови ОСОБА_1 у перепризначенні пенсії за віком стало відсутність у відповідача пенсійної справи ОСОБА_1 та інформації по який час їй здійснювалась виплата пенсії на території російської федерації.
З даного приводу суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Як передбачено частиною 2 статті 4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російська Федерація (далі - Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Відповідно до статті 7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.
Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави - учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.
Статтею 8 Угоди встановлено, що органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами.
Відповідно до пункту 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії- додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 1.9. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
Пунктом 2.1. Порядку №22-1 передбачений чіткий перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, в якому такий документ як атестат про припинення пенсії відсутній.
Водночас пунктом 4.12. Порядку №22-1 передбачено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).
З урахуванням вище наведеного слідує, що саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок у разі переїзду пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці покладено обов`язок надсилання запиту про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера.
Так, згідно листа відповідача від 24.05.2022 № 1879-1670/П-02/8-0900/22 (а.с. 21) позивача повідомили про те, що 13.01.2022 за № 0900-0213-8/1486 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області направлено запит на адресу управління Пенсійного фонду російської федерації в місті Ноябрськ (вул. Радянська, 41, м. Ноябрськ, 629806) для витребування пенсійної справи та інформації по який час позивачу виплачено пенсію на території російської федерації та на даний час оригінал пенсійної справи чи будь-яка інформація з Пенсійного фонду Російської Федерації не надходила, а тому вирішити питання щодо перепризначення пенсії на території України немає законних підстав.
Однак суд звертає увагу на те, що на час виникнення спірних правовідносин чинним міжнародним договором Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання особи, при цьому, при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, для встановлення права особи на пенсію органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, зобов`язані співпрацювати між собою.
Суд зазначає, що позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем її проживання (реєстрації) (територіального органу Пенсійного Фонду російської федерації) згідно з пункту 4.12 Порядку №22-1 покладається саме на орган, що призначає пенсію, а позбавлення управління можливості отримання відповідної відповіді на запит про витребування пенсійної справи не може слугувати підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно Закону №1058-ІV.
З огляду на вище викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що її право на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання інформації про припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду російської федерації як країни, з якої вона вибула.
Крім того, згідно із довідкою Клієнтської служби (на правах відділення) в м. Ноябрське Управління організації роботи клієнтських служб Державної установи Відділення Пенсійного фонду російської федерації по Ямало-Нененцкому автономному округу від 29.07.2022, ОСОБА_1 отримувала пенсію в російській федерації як працівник Крайньої Півночі, виплата якої була припинена з 01.03.2022 (а.с.20).
Таким чином, відсутність станом на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, інформації про припинення виплати пенсії на території держав-учасниць Угоди, не надходження оригіналів пенсійної справи з Пенсійного фонду російської федерації, через неналежне виконання органом пенсійного забезпечення російської федераці своїх обов`язків чи з інших незалежних від волі позивача підстав, не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист, призначенні, поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання.
Щодо посилання відповідача про звернення позивача до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії невстановленого зразку, який передбачений Порядком № 22-1, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1-3 статті 44 Закону №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За положенням пункту 1 частини 1, частини 2 та 5 статті 45 Закону №1058 (у редакції на час звернення позивача), пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Порядку, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Згідно п. 3.3 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
За положенням п. 4.1, 4.3, 4.7 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2) (п.4.1).
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3).
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. (п.4.7).
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення, поновлення виплати пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.
ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Матеріали справи свідчать, що позивач 02.05.2022 звернулася до відповідача із заявою про вирішення питання щодо призначення пенсії враховуючи надані нею до такої заяви документи (паспорт, тимчасову посвідку, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, картку платника податків, посвідчення про проживання на території гірського населеного пункту, трудової книжки, довідки про заробітню плату, дипломів та ін.).
Відповідач листом від 24.05.2022 повідомив позивача про відсутність законних підстав для вирішення питання щодо перепризначення пенсії на території України з огляду на ненадходження з Пенсійного органу рф оригіналів пенсійної справи та інформації по який час здійснювалась виплата пенсії.
Зі змісту листа вбачається, що фактично позивачу відмовлено у задоволенні заяви про призначення пенсії з мотивів ненадходження з Пенсійного органу рф оригіналів її пенсійної справи та інформації по який час здійснювалась виплата пенсії, а не з причин того, що заява за формою та змістом не відповідає вимогам Порядку №22-1.
Водночас суд звертає увагу на те, що Закон №1058 та Порядок №22-1 не встановлюють реалізацію права на призначення пенсії виключно за заявою встановлено зразку.
Також, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем приписів п. 3.3 Порядку № 22-1 в частині роз`яснення позивачу порядку звернення за призначенням пенсії та надання позивачу відповідного бланку заяви.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, у розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, позивач наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Вданому випадку судом встановлено, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не прийняло жодного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.05.2022 в порядку, визначеному Законом №1058-IV та Порядком № 22-1, натомість розглянуло заяву ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надіслало їй лист від 24.05.2022, в якому повідомило про відсутність законних підстав для перепризначення пенсії на території України. Застосовуючи наведені вище норми Закону суд дійшов висновку, що рішення про призначення чи про відмову в призначенні пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Це рішення повинно бути завізовано спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив та завіреним печаткою управління. Тому, на переконання суду, таке рішення не може оформлятися листом у відповідь на заяву заявника.
Оцінюючи такі дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області через призму вимог статті 45 Закону № 1058-IV та норми Порядку № 22-1, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.05.2022. Територіальний орган ПФУ, отримавши заяву ОСОБА_1 , повинен був зареєструвати її у відповідному журналі реєстрації, видати заявнику розписку із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, а копію розписки долучити до пенсійної справи. При цьому відповідач повинен був перевірити правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевірити належне оформлення наданих документів, надати позивачу відповідний бланк заяви. Надалі територіальний орган ПФУ повинен був прийняти рішення по суті заяви, і лише після цього повідомити заявника про прийняте рішення. Оскільки ці дії не було вчинено, суд дійшов висновку про неналежність, а фактично бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії.
Відсутність належним чином оформленого рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про призначення чи про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заяви особи, не зважаючи на надсилання позивачу листа на її заяву від 02.05.2022, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, лист відповідача №1879-1670/П-02/8-0900/22 від 24.05.2022 у відповідь на заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за змістом та формою не може вважатись «відмовою» у розумінні частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV та положень пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - тобто дії, які він повинен вчинити за законом. Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені у частині п`ятій статті 45 Закону № 1058-IV та пункті 4.3 розділу IV Порядку № 22-1, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.05.2022 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
За встановлених судом обставин справи суд вважає передчасним прийняття рішення про спонукання (зобов`язання) відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, адже відповідач станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, не прийняв жодного рішення з цього питання у встановленому законом порядку.
Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області слід задовольнити частково.
Щодо заяви представника позивача від 18.09.2024 про збільшення позовних вимог суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У відповідності до вимог частин 2, 3 статті 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Оскільки, розгляд справи призначений у відповідності до вимог статті 263 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а заяву про збільшення позовних вимог подано поза межами строку визначеного статтею 47 КАС України, така заява не підлягає розгляду.
Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн, згідно квитанції від 17.11.2022.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 793,92 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 02.05.2022.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.05.2022 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) судові витрати із сплати судового збору в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) гривні 92 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Скільський І.І.