Справа № 160/26493/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 рокуСправа № 160/26493/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:

1. Задовольнити клопотання представника Позивача, адвоката Голобородько Дениса Ігоровича, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

2. Поновити строк для подання позову, враховуючи, що про існування постанови позивач дізнався лише 20.09.2024 року, і звернувся до суду в межах встановленого законом строку після дізнання.

3. Задовольнити позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення, у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, визнання дій виконавчої служби протиправними та стягнення списаних коштів.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) адміністративного штрафу у розмірі 34000, 00 грн.

5. Зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, 51937, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Нескорених, 63, РНОКПП: ), повернути незаконно стягнуті кошти у розмірі 75167, 81 грн., які були списані з рахунку позивача на підставі виконавчого провадження № 76075650, відкритого на виконання постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ СПЕЦХІМЛОГІСТИК. 20.09.2024 року в нього заблокувались банківські рахунки та через Єдиний портал державних послуг Дія, він дізнався про те, що на нього відкрито виконавче провадження, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 звернувся до свого представника ОСОБА_2 , який у той же день ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 76075650, шляхом надсиланням електронного повідомлення на електрону адресу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), де містилася постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 34000 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Оленою Ляшенко було відкрито виконавче провадження № 76075650 від 19.09.2024 р. з виконання постанови АА № 00020812 від 22.07.2024 року про штраф 68000, 00 грн. Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), є залученою третьою особою у справі, оскільки саме цей орган виконував примусове стягнення штрафу відповідно до постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 р., яка оскаржується в цьому позові. Державна виконавча служба здійснила примусове списання коштів у розмірі 75167,81 грн, що складається з: суми штрафу - 68000,00 грн., сума витрат на проведення виконавчих дій 367,81 грн., сума стягнення виконавчого збору 6800,00 грн.. що є предметом вимоги про повернення незаконно стягнутих коштів. Таким чином, залучення третьої особи необхідне для захисту прав позивача та належного вирішення справи. Позивач вважає, постанову АА №00020812 від 22.07.2024 року безпідставною та необґрунтованою, зроблена в ході габаритно-вагового контролю перевірка була проведена за грубим порушенням вимог чинною законодавства, просимо задовольнити позовну заяву та скасувати постанову серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року, також визнати списання коштів у розмірі 75167, 81 грн. виконавчою службою незаконним через неправомірність самої постанови, на підставі якої було відкрито виконавче провадження. Позивач, з посиланням на положення ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) - особа, стосовно якої складено адміністративний протокол, має право на отримання повідомлення та роз`яснення своїх прав, а також право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в установленому законом порядку. Відсутність належного інформування позбавила ОСОБА_1 можливості реалізувати ці права. Відповідачем, Державною службою України з безпеки на транспорті, було порушено права позивача, ОСОБА_1 , оскільки він не був належним чином поінформований про наявність адміністративної справи щодо нього. Чекмарьов не отримав жодних офіційних повідомлень на свою поштову адресу про винесення постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року. Внаслідок цього, позивач не мав можливості добровільно сплатити штраф у встановлений законом строк, що є порушенням його прав на справедливий адміністративний процес. Зазначає, що при зважуванні транспортного засобу слід враховувати властивості вантажу, який перевозився транспортним засобом, а саме: натр їдкий технічний, який є рідким наливним вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху, у зв`язку з чим, проведення зважування у русі, без дотримання часу, необхідною для врівноваження рідкою вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на строєні осі транспортного засобу та причепа, так як це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, так як вантаж, в силу своїх фізичних властивостей легко деформується під дією мінімальних сил. Не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення., за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 3 частини першої статті 4 цього Кодексу міститься визначення поняття "адміністративний суд", згідно з яким - це суд, до компетенції якого зазначеним Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. За пунктом 5 цієї частини статті під адміністративним судочинством розуміється діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому ст. 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Зокрема відповідно до п. 1 ч 1. ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх справ, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно з частинами першою, третьою, шостою статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила частини першої статті 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас у цій статті в частинах четвертій, п`ятій та шостій встановлено заборони об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких закон встановлює особливості порядку їх розгляду. Зокрема, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (частина четверта цієї статті), а також щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (частина п`ята цієї статті).

Поряд з тим закон встановлює умову, за якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може (вправі) до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства і тоді, коли розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, буде продовжувати здійснювати суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Натомість можливість роз`єднання позовних вимог застосовується у тому випадку, коли після такого роз`єднання усі роз`єднані справи підлягають розгляду у тому самому суді.

У позовній заяві позивач, мовою оригіналу, в т.ч. просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) адміністративного штрафу у розмірі 34000, 00 грн.

- зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, 51937, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Нескорених, 63, РНОКПП: ), повернути незаконно стягнуті кошти у розмірі 75167, 81 грн., які були списані з рахунку позивача на підставі виконавчого провадження № 76075650, відкритого на виконання постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 р.

Зі змісту позовної заяви та зі змісту оскаржуваної постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 Кодексу про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Також даною постановою роз`яснено право та строк її оскарження за статтями 287-289, 3002 КУпАП.

Суд зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) адміністративного штрафу у розмірі 34000, 00 грн. в силу вимог пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України підсудна місцевому загального суду як адміністративному суду та розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 286 КАС України.

Крім того, у позовній заяві позивач в якості третьої особи визначив - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

При цьому позивач також звернув позовну вимогу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Однак у якості відповідача - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у позовній заяві не визначив.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позовні вимоги про зобов`язання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, 51937, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Нескорених, 63, РНОКПП: ), повернути незаконно стягнуті кошти у розмірі 75167, 81 грн., які були списані з рахунку позивача на підставі виконавчого провадження № 76075650, відкритого на виконання постанови серії АА № 00020812 від 22.07.2024 р. підсудна окружному адміністративному суду та розглядається в порядку та строки, передбачені в т.ч. ст. 287 КАС України (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено позовні вимоги, які підсудні різним судам, що суперечить вимогам КАС України та є порушенням правила об`єднання позовних вимог.

Об`єднання таких справ в одне провадження неможливо з огляду на особливості розгляду відповідних вимог, зокрема, обмеження статтею 286 КАС України строку розгляду адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності терміном у десять днів з дня відкриття провадження у справі. Крім того, неможливість об`єднання позовних вимог вбачається також у тому, що після роз`єднання таких вимог роз`єднані справи підлягають розгляду різними судами (окружним адміністративним судом та місцевим загальним судом як адміністративним).

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

У даному випадку відсутні підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу, оскільки частиною четвертою цієї статті закріплено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивачем заявлені позовні вимоги, щодо яких процесуальним законом визначена виключна підсудність різним судам, що становить порушення правил об`єднання позовних вимог.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для застосування правил об`єднання і роз`єднання позовів, визначених у статті 172 КАС України, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 09.10.2023 року у справі №990/105/23, від 10.10.2023 року у справі №990/250/23, від 31.10.2023 року у справі №990/277/23.

У пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справахv. Croatia,and Others v. the Czech Republic, №47273/99, пп. 50-51 та 69, таv. France, №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80470812), від 27.02.2019 у справі №922/2225/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80308662), від 14.08.2018 у справі №910/3569/188 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 75896052).

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,- повернути.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 07.10.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса