Справа № 320/14499/24
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м.Київ справа №320/14499/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оформлене листом від 28.02.2024 №1000-0308-8/35210, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 10.11.2021.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 10.11.2021.

Від відповідача надійшов відзив, який не береться до уваги судом, оскільки в ньому викладені контраргументи щодо перерахунку пенсії на підставі довідки, а не питання призначення пенсії, яке є предметом розгляду.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

Національне антикорупційне бюро України підготувало подання про призначення пенсії та всі інші необхідні документи для призначення Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та направила їх на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

На адресу Відповідача від Національного антикорупційного бюро України надійшло подання про призначення пенсії за вислугу років та пакет документів на призначення пенсії за вислугу років Позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року по справі №320/4453/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути подання Національного антикорупційного бюро України про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту б ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

За результатами розгляду відділом з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області рішенням від 28.02.2024 №1000-0308-8/35210 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Свою відмову Відповідач аргументував тим, що відповідно до пакету документів ОСОБА_1 звільнений зі служби Національного антикорупційного бюро України з 18.10.2021 року (до внесення змін Закону № 2262). Враховуючи вищезазначене, призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 на умовах Закону № 2262 згідно наданого пакету документів не має законних підстав.

Правова позиція суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які проходили службу, зокрема в органах Національного антикорупційного бюро України є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. «в» частини 1 статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "6" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби. Згідно з ст. 50 зазначеного Закону пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Закон №2262-ХІІ має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Націоцальній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро» держава забезпечує соціальний захист працівників Національного бюро відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції станом на 10.11.2021) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті І'2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України.

Отже, положеннями статті 12 Закону № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Згідно з пунктами «а», «б», «в» статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1 -2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Щодо висновку Відповідача про те, що на Позивача не поширюється дія Закону № 2262-ХІІ.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Виходячи із положень пункту 11 статті 1 Закону № 1763-ІV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, аналогічні правові висновки висловлені Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2015 року у справі № 21-630а 14, в постанові від 06 лютого 2012 року у справі №21- 322а11 та в постанові від 25 вересня 2012 року у справі № 21-230а12, ухвалених за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносин.

З наведеного можна зробити висновок, що незастосування до Позивача Закону №2262-ХІІ при розгляді заяви про призначення пенсії за вислугу років Відповідач обмежив право Позивача на отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262- XII.

Окрім того, враховуючи той факт, що на день звільнення Позивача із Національного антикорупційного бюро України, тобто станом на 18.10.2021, Позивач досяг 45-річного віку і у нього був наявний страховий стаж більше 25 років, з яких вислуга років в органах внутрішніх справ та на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України складала 18 років 05 місяців 16 днів, тобто були виконані всі вимоги, які передбачені пунктом «б» ч. 1 ст.12 Закону №2262-ХІІ, то та обставина, що Закону №1810-ІХ набув чинності лише 10.11.2021 не може бути перешкодою в призначенні Позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до Закону №2262-ХІІ.

10.11.2021 набрав чинності Закон №1810-ІХ, відповідно до якого служба на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України дає право на призначення пенсії за вислугу років в т. ч. за пунктом «б».ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом №1810-ІХ не було встановлено та визначено жодних умов та обмежень щодо періоду служби в Національному антикорупційному бюро України, який враховується для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІ1. А це означає, що з набуттям чинності Закону №1810-ІХ весь період служби на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України був визнаний таким, що зараховуватись до періоду служби, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Таким чином, з 10.11.2021 у Позивача виникло право на призначення пенсії відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, адже посада, з як.ої він був звільнений 18.10.2021, була визнаною такою, служба на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Отже, враховуючи, що на день звільнення зі служби у Національному антикорупційному бюро України Позивач мав необхідну вислугу років, необхідний трудовий стаж, відповідний вік для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, то відмова Відповідача щодо підготовки та подання всіх необхідних документів для призначення Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» частини 1 ст.12 Закону №2262-ХІІ є протиправною.

Враховуючи, що станом на 19.10.2021 (наступний день після дня звільнення зі служби) Закон №1810-ІХ не набрав чинності, то Позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років 10.11.2021 (день набрання чинності Законом №1810-ІХ).

Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства, пенсія Позивачу має бути призначена з 10.11.2021.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оформлене листом від 28.02.2024 №1000-0308-8/35210, щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 10.11.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 10.11,2021.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.