Справа № 300/2155/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2155/24 пров. № А/857/17520/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі № 300/2155/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м.Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїСкільський І.І.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, в якій просив суд:

скасувати наказ відповідача №В-БВПД/017/04.3-5/1 від 19.03.2024;

зобов`язати відповідача задовольнити заяву позивача від 12.03.2024 у формі наказу;

стягнути з відповідача судові витрати в сумі 76520 грн, моральну шкоду в сумі 1400000 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі № 300/2155/24 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №В-БВПД/017/04.3-5/1 від 19.03.2024 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 про надання безоплатної вторинної правничої допомоги та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позову та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та невірним застосуванням норм процесуального права без повного та об`єктивного з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, що мають значення, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що за змістом частини четвертої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги. Зазначає, що на момент розгляду справи в суді позивач ОСОБА_1 отримує безоплатну вторинну правничу допомогу одночасно за шістьма дорученнями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, а відтак втратив право на отримання наступного (сьомого) доручення та правомірно отримав Наказ про відмову.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи міститься відповідне відстеження вручених рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приведених обставин, позивач вважається повідомленим по розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно видано оскаржуваний наказ №В-БВПД/017/04.3-5/1 від 19.03.2024, так як, на день звернення позивача 12.03.2024 із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, він отримував безоплатну вторинну правничу допомогу за двома рішеннями відповідача, а саме на підставі наказів від 23.02.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/61 та від 24.11.2023 №017/04.3-04/195.

Відтак, суд вважав, що дії Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо видачі оскаржуваного наказу №В-БВПД/017/04.3-5/1 від 24.11.2023 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » на підставі частини 4 статті 14 Закону №3460-VI (у зв`язку із тим що позивачем використано право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги) є протиправними, а зазначений наказ підлягає скасуванню.

При цьому, суд вважав, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.03.2024 про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до Закону України "Про безоплатну вторинну правничу допомогу" з урахування висновків суду.

Щодо стягнення моральної шкоди внаслідок протиправності дій відповідача за результатами розгляду заяви про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 12.03.2024, яку позивач оцінив в сумі 1400000 грн, то суд у задоволенні такої вимоги відмовив, оскільки позивачем не підтверджено жодними доказами суму, та не доведено, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 76520,00 грн, то суд зазначив, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, доказів понесення сторонами будь-яких витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем прийнято рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги:

- за зверненням від 16.11.2023, на підставі наказу від 24.11.2023 №017/04.3-04/194 видано доручення № 017/04.3/1782 від 27.11.2023 (адвокат Лотоцький М.В.);

- за зверненням від 16.11.2023,на підставі наказу від 24.11.2023 №017/04.3-04/195 видано доручення № 017/04.3/1783 від 27.11.2023 (адвокат Лотоцький М.В.);

- за зверненням від 20.11.2023, на підставі наказу від 28.03.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/90 видано доручення № 017/06.1/2832 від 28.03.2024 (адвокат ОСОБА_2 );

- за зверненням від 10.01.2024, на підставі наказу від 22.03.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/82 видано доручення № 017/06.1/2717 від 26.03.2024 (адвокат ОСОБА_3 );

- за зверненням від 10.01.2024, від 23.02.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/61 видано доручення № 017/06.1/1777 від 27.02.2024 (адвокат Берей О.Б.);

- за зверненням від 26.02.2024, на підставі наказу від 23.02.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/61 видано доручення № 017/06.1/3582 від 18.04.2024 (адвокат Гринчишин І.Я.).

Водночас, 12 березня 2024 року до сектору «Івано-Франківське бюро правничої допомоги» Івано-Франківського відділу надання безоплатної правничої допомоги Південно Західного управління надання безоплатної правничої допомоги Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги звернувся позивач щодо надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги, що передбачає представництво інтересів у справі про стягнення моральної шкоди за невиконання доручень центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвокатами Ігорем Камінським, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

За результатами розгляду звернення Західним міжрегіональним центром прийнято наказ № В-БВПД/017/04.3-5/1 від 24.11.2023 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 », у зв`язку із тим що позивачем використано право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Позивач, вважаючи вищезазначений наказ протиправним звернувся до суду з цим позовом для захисту своїх прав.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначає, відповідно до Конституції України, Закон України «Про безоплатну правову допомогу».

Цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом (частина 1 статті 2 Закону).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (частина 1). Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру (частина 2).

Стаття 14 Закону України Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначає суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають внутрішньо переміщені особи на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до частини 4 стаття 14 Закону України Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 16 цього ж Закону Центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Центр з надання безоплатної правничої допомоги: надає правничі послуги безоплатної первинної правничої допомоги, визначені частиною другою статті 7 цього Закону; здійснює правопросвітництво; приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує складання процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; забезпечує участь захисника під час здійснення досудового розслідування та судового провадження у випадках, якщо захисник відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України залучається для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії; забезпечує участь захисника в розгляді справи про адміністративне правопорушення; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, для надання такої допомоги; видає доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;) приймає рішення про уповноваження працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги на надання безоплатної вторинної правничої допомоги; приймає рішення про заміну адвоката чи працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги відповідно до статті 24 цього Закону; подає клопотання до Координаційного центру з надання правничої допомоги про виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 24 цього Закону; приймає рішення про припинення надання безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує надання послуг з медіації у встановленому порядку; подає до Координаційного центру з надання правничої допомоги звіти про свою діяльність; виконує інші функції, передбачені Положенням про центри з надання безоплатної правничої допомоги.

Стаття 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначає порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно норм статті 18 даного Закону звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.

У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.

Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Центр з надання безоплатної правничої допомоги має право отримувати інформацію про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів.

Подання електронного звернення та копій документів, що підтверджують належність особи до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, засобами електронного зв`язку здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (частина 1).

Звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями протягом трьох робочих днів з дня його надходження для усунення недоліків. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно. У такому разі забороняється відмовляти у прийнятті звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з підстав, про які не було зазначено раніше (частина 2).

Таким чином, з аналізу статті 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» встановлено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. У зверненні зазначається, серед іншого, належність особи до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону. Центр з надання безоплатної правничої допомоги має право отримувати інформацію про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів. Звернення про надання такої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.

Стаття 19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» встановлює порядок розгляду звернень про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, згідно норм якої, у разі звернення особи про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя/представника центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення (частина 1).

Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення (частина 2).

Відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 20 Закону №3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, якщо особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону.

Частиною 4 статті 20 Закону №3460-VI визначено, що суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги.

З аналізу наведених норм слідує, що особа не може отримувати безоплатну вторинну правничу допомогу більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом вище, відповідачем прийнято рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги:

- за зверненням від 16.11.2023, на підставі наказу від 24.11.2023 №017/04.3-04/194 видано доручення № 017/04.3/1782 від 27.11.2023 (адвокат Лотоцький М.В.);

- за зверненням від 16.11.2023,на підставі наказу від 24.11.2023 №017/04.3-04/195 видано доручення № 017/04.3/1783 від 27.11.2023 (адвокат Лотоцький М.В.);

- за зверненням від 20.11.2023, на підставі наказу від 28.03.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/90 видано доручення № 017/06.1/2832 від 28.03.2024 (адвокат ОСОБА_2 );

- за зверненням від 10.01.2024, на підставі наказу від 22.03.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/82 видано доручення № 017/06.1/2717 від 26.03.2024 (адвокат ОСОБА_3 );

- за зверненням від 10.01.2024, від 23.02.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/61 видано доручення № 017/06.1/1777 від 27.02.2024 (адвокат ОСОБА_9 );

- за зверненням від 26.02.2024, на підставі наказу від 23.02.2024 №З-БВПД/017/06.1-2/61 видано доручення № 017/06.1/3582 від 18.04.2024 (адвокат Гринчишин І.Я.).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що за зверненням від 16.11.2023 наказ про надання безоплатної вторинної правничої допомоги №Н-БВПД/017/04.3-04/194 від 24.11.2023, доручення №017/04.3/1782 від 27.11.2023 (адвокат ОСОБА_2 ) та за зверненням від 16.11.2023 - наказ про надання безоплатної вторинної Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.07.2024 5 правничої допомоги №Н-БВПД/017/04.3-04/195 від 24.11.2023, доручення №017/04.3/1783 від 27.11.2023 (адвокат Лотоцький М.В.), у справах №344/16185/23 та №344/11490/23 Івано-Франківським апеляційним судом винесено ухвали про закриття апеляційного провадження, а відтак, фактично захист інтересів позивача станом на 12.03.2024 за вказаними дорученнями не здійснюється.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 вичерпав своє право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, так як, на час розгляду справи отримує таку допомогу за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центром з надання безоплатної правничої допомоги, оскільки на день звернення позивача із заявою від 12.03.2024 про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, позивач отримує фактичну правову допомогу лише по чотирьом дорученням.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо видачі оскаржуваного наказу №В-БВПД/017/04.3-5/1 від 24.11.2023 «Про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » на підставі частини 4 статті 14 Закону №3460-VI (у зв`язку із тим що позивачем використано право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги) є протиправним, а зазначений наказ підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі № 300/2155/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос