Справа № 280/6712/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Справа № 280/6712/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Акціонерне товариство Укрпошта (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22; )

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що виразилася у не розгляді по суті звернень ОСОБА_1 від 19.12.2023р., 20.12.2023р., 21.12.2023р. з приводу протиправних дій та бездіяльності працівників АТ Укрпошта, та не наданні обґрунтованої письмової відповіді з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень;

- зобов`язати Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 19.12.2023р., 20.12.2023р., 21.12.2023р. з приводу протиправних дій та бездіяльності працівників АТ Укрпошта, надати обґрунтовану письмову відповідь з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень.

Крім того стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Ляшенко О.С., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №515 від 19.04.2024.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян» позивач неодноразово звертався із зверненнями до відповідача, які не були розглянуті по суті, будь-якої перевірки за викладеними в них питаннями проведено не було. Позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність та порушено статтю 40 Конституції України та статей 18,19 Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить зобов`язати відповідача розглянути по суті його звернення із наданням обґрунтованої письмової відповіді з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень.

Ухвалою суду від 24.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Акціонерне товариство Укрпошта.

Протягом строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідач відзив та третя особа пояснень на позовну заяву не подали.

Адміністративний позов з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі від 07.08.2024 вручені відповідачу через електронний кабінет в системі Електронний суд 19.07.2024 та 08.08.2024 відповідно.

Адміністративний позов з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі від 07.08.2024 вручені третій особі через електронний кабінет в системі Електронний суд 07.08.2024.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

19.12.2023, 20.12.2023 та 21.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із зверненнями, в яких зазначив, що неодноразово звертався до АТ «Укрпошта» із зверненнями щодо неможливості подачі звернень на гарячу лінію АТ «Укрпошта», у чому вбачає порушення свого права на звернення. Просив: «- притягнути генерального директора Акціонерного товариства «Укрпошта» ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП; - притягнути директора департаменту підтримки Акціонерного товариства «Укрпошта» Васянович Тетяни до адміністративної відповідальності за ст. 212-3 КУпАП».

16.01.2024 Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надав позивачу відповідь №2738.4/Г-37255.3/23/45.4, у якій зазначено, що в обґрунтування свого звернення позивач зазначає, що неодноразово звертався до АТ «Укрпошта» із зверненнями щодо неможливості подачі звернень на гарячу лінію АТ «Укрпошта», у чому вбачає порушення свого права на звернення. З аналізу матеріалів звернень позивача вбачається, що у відповідь на його звернення з аналогічних питань від 13.11.2023 у листі АТ «Укрпошта» від 15.11.2023 №1853-Г-046-В позивачу надано відповідь. Зі змісту вказаної відповіді вбачається, що за результатами проведеної перевірки технічних збоїв у роботі гарячої лінії АТ «Укрпошта» не виявлено. При цьому з отриманою відповіддю позивач не погодився та вважає її такою, що надана з порушенням вимог Закону України «Про звернення громадян». У зв`язку з чим відповідач роз`яснив, що незгода з викладеною у відповіді, наданою за результатами розгляду звернення громадянина, позицією органу державної влади, підприємств, установ, організацій та інших посадових (службових) осіб не може вважатися порушенням прав особи на направлення звернення та отримання на нього відповіді. З огляду на викладене вище, підстав для вжиття заходів реагування за зверненнями позивача до Уповноваженого від 14.12.2023, 15.12.2023, 19.12.2023, а також двох звернень від 21.12.2023 не вбачається.

Позивач вважає, що відповідачем не було розглянуто його звернення по суті з наданням обгрунтованої відповіді, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача на підставі поданих сторонами письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, крім іншого, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян» контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян відповідно до своїх повноважень здійснюють Верховна Рада України, народні депутати України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі комітети, депутати місцевих рад, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади щодо підпорядкованих їм підприємств, установ та організацій.

Уповноважений з прав людини Верховної Ради України є посадовою особою, статус якої визначається Конституцією України, Законом України від 23.12.1997 № 776/97-ВР «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» (далі Закон № 776/97-ВР) та іншими законами України.

Статтею 101 Конституції України визначено, що Уповноважений Верховної Ради України з прав людини здійснює парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений , є:

1) захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України;

2) додержання та повага до прав і свобод людини і громадянина суб`єктами, зазначеними у статті 2 цього Закону;

3) запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню;

4) сприяння приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність з Конституцією України, міжнародними стандартами у цій галузі;

5) поліпшення і подальший розвиток міжнародного співробітництва в галузі захисту прав і свобод людини і громадянина;

6) запобігання будь-яким формам дискримінації щодо реалізації людиною своїх прав і свобод;

7) сприяння правовій інформованості населення та захист конфіденційної інформації про особу.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує за зверненнями громадян України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Варто зауважити, що Уповноважений з прав людини Верховної Ради України при розгляді звернення наділений окресленим у статті 17 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" переліком повноважень, а саме:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про порушення вимог Закону України "Про звернення громадян" з боку Акціонерного товариства «Укрпошта», яке виразилось у неможливості подачі позивачем звернень на гарячу лінію Акціонерного товариства «Укрпошта», у чому позивач вбачає порушення свого права на звернення.

16.01.2024 позивач отримав відповідь Уповноваженого №2738.4/Г-37255.3/23/45.4, у якій зазначено, що підстав для вжиття заходів реагування за зверненнями позивача до Уповноваженого не вбачається.

Той факт, що зміст наданої відповідачем відповіді, на думку позивача, не забезпечив поновлення порушених, на його думку, прав, не свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, допущену під час розгляду звернень позивача. Зазначене кореспондується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 № 814/2467/17 та висновками суду, викладеними вище.

За відсутності реальних порушених прав та інтересів особи, яка звертається з відповідним позовом до суду, в суду немає підстав їх відновлення, оскільки звернення позивача відповідачем розглянуто відповідно до вимог Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", Закону України "Про звернення громадян".

Позивач не погоджується з обґрунтуванням відповіді відповідача на його звернення, що вважає бездіяльністю, чому суд дає критичну оцінку, адже: 1) обґрунтування є оціночним поняттям; 2) відповідач, вирішуючи звернення позивача, діяв у межах та на підставі наданих йому чинним законодавством України компетенції та повноважень, про що прийняв рішення у формі вищезгаданого листа з відповідним його обґрунтуванням, тому відсутня бездіяльність.

При цьому, суд вважає неналежними доказами надані позивачем аудіофайли, оскільки за їх змістом неможливо встановити особи абонентів здійснених дзвінків, отже такі докази не містять інформацію щодо предмета доказування у даній справі.

Відтак, судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки відповідач при вирішенні звернень позивача діяв відповідно до Законів України "Про звернення громадян" та "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини", тому немає протиправної бездіяльності відповідача та підстав для задоволення зобов`язальних вимог позивача, які є похідними.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є необґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Укрпошта (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07.10.2024.

Суддя М.О. Семененко