Справа № 380/1967/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1967/24 пров. № А/857/19735/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Хобор Р. Б.,

суддів Бруновської Н. В. та Шавеля Р. М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, ухвалене суддею Гавдик З.В. у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін в адміністративній справі № 380/1967/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 23.08.2023 року № 14, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку із переходом із пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести із пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зарахувавши стаж роботи за період з 20.07.1982 року по 22.03.1989 року до державної служби та провести перерахунок пенсії у зв`язку із переходом із пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу».

28 червня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2023 року № 14 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» з дати звернення (15.08.2023), зарахувавши до стажу роботи на державній службі періоди роботи з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії, здійснивши перерахунок пенсії.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судовий збір в сумі 605,60 грн.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір в сумі 605,60 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на переведення на пенсію державного службовця.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що, на час набрання чинності Законом України від 10.12.2015 року № 889 «Про державну службу», позивач не перебував на посаді державного службовця, а тому не має права на пенсію за цим законом. На це, на думку апелянта, суд першої інстанції уваги не звернув.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.08.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії за віком, обчисленої за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказана заява, відповідно до екстериторіального принципу розподілу, передана Головному управлінню Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

23.08.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області прийняло рішення № 14, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком як державному службовцю, посилаючись на те, що на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (01.05.2016) позивач не перебував на посаді державної служби та не має 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

До 01.05.2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01.05.2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також, згідно з пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.

Апеляційний суд встановив, що відповідач не зарахував позивачу до стажу державної служби період роботи на посадах у Городоцькому райкомі Компартії України у період з 20.07.1982 року по 22.03.1989 року, а саме: з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії.

Вказаний період роботи підтверджується записами в трудовій книжці та сторонами не заперечується.

Обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VII) здійснювалося відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Відповідно до пункту 3 Порядку, до стажу державної служби включається час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049.

У абзаці 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049 йде мова про організації (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачені статтею 118 КЗпП України.

У статті 118 КЗпП України зазначено партійні, профспілкові, комсомольські, кооперативні та інші громадські організації.

Отже, час роботи позивача з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії зарахується до стажу державної служби.

Зважаючи на те, що відповідач зарахував позивачу до державної служби період роботи з 23.03.1989 року по 01.07.2011 року та з 06.12.2007 року по 31.07.2010 року, то, з урахуванням вказаного вище періоду роботи позивача у Городоцькому райкомі Компартії України, на дату набрання чинності Законом № 889-VIII (01.05.2016 року), позивач мав понад 20 років стажу державної служби.

За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2023 року № 14 є протиправним, що є підставою для його скасування.

Крім того, на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця, позивач має 69 років (необхідно 62 роки) та загальний страховий стаж 48 років 8 місяців 19 днів (необхідно 35).

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести із пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», зарахувавши стаж роботи за період з 20.07.1982 року по 22.03.1989 року до державної служби та провести перерахунок пенсії у зв`язку із переходом із пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно з ст. 37 Закону України «Про державну службу», то суд першої інстанції задовольнив її таким чином: «Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» з дати звернення (15.08.2023), зарахувавши до стажу роботи на державній службі періоди роботи з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії, здійснивши перерахунок пенсії».

Апеляційний суд частково погоджується із таким висновком суду та звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не є належним відповідачем за цією позовною вимогою.

Такого висновку апеляційний суд дійшов зважаючи на те, що, відповідно до абзацу 14 Пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі, структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є належним відповідачем за цією позовною вимогою.

Отже у задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідно відмовити.

Водночас, апеляційний суд, зважаючи на норми статті 9 КАС України не позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав позивачки.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» з дати звернення (15.08.2023), зарахувавши до стажу роботи на державній службі періоди роботи з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії, здійснивши перерахунок пенсії.

Вказані висновки є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права в тій частині, що зобов`язав неналежного відповідача перевести позивача із пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» з дати звернення (15.08.2023), зарахувавши до стажу роботи на державній службі періоди роботи з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України, з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України, з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії, здійснивши перерахунок пенсії.

На думку апеляційного суду, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області вчинити певні дії та стягнення з вказаного відповідача судового збору необхідно змінити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції, в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в переведення позивача із пенсії за віком, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно залишити без змін.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу судових витрат у даній справі відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року в адміністративній справі № 380/1967/24 змінити в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області вчинити певні дії та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області судового збору.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», з дати звернення (15.08.2023), зарахувавши до стажу роботи на державній службі наступні періоди роботи: з 20.07.1982 року по 19.03.1986 року на посаді інструктора Городоцького райкому Компартії України; з 19.03.1986 року по 20.11.1988 року на посаді завідуючого сільськогосподарським відділом Городоцького райкому Компартії України; з 20.11.1988 року по 22.03.1989 року на посаді заступника завідуючого організаційного відділу Городоцького райкому партії, здійснивши перерахунок пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

У іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року в адміністративній справі № 380/1967/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель