Справа № 460/4828/24
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 460/4828/24

адміністративне провадження № К/990/31521/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий суддя - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Стеценко С.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 (суддя Щербаков В.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 (судді - Бруновська Н.В., Довга О.І., Хобор Р.Б.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо недоплати щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до положень статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 покликався на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не нарахувало грошову допомогу до Дня Незалежності України у 2023 році у розмірі, що відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та вказував, що одноразову грошову допомогу відповідно до постанови КМУ від 21.07.2023 № 754 до 24 серпня за 2023 рік йому було нараховано та виплачено у серпні 2023 року не в повному розмірі.

27.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, встановленої статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на день подання позовної заяви 02.05.2024 не надходила.

Вважаючи ці дії неправомірними та такими, що порушують його законні права та інтереси, позивач звернувся до суду.

Позивач покликався, що розмір разової грошової допомоги до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни у 2023 році становить 14651,00 грн, однак йому виплачено 2700 грн.

Також покликався, що виплата не відповідає статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також щодо питання дотримання строків звернення до суду позивач покликався на те, що перебіг шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом необхідно обраховувати з 02.11.2023, тобто з наступного дня після 01.11.2023, оскільки 01.11.2023 - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги.

РІШЕННЯ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2024, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024, позовну заяву повернуто.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом 02.05.2024, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, а причини пропуску строку, наведені заявником, є неповажними.

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також суд виходив з того, що позивач не заперечував у позові та доданих до нього документах про отримання разової грошової допомоги на власний банківський рахунок в серпні 2023 року. Тобто, на момент виплати щорічної разової грошової допомоги позивач володів інформацією про суму нарахованої допомоги.

Крім того, при вирішенні спору суди попередніх інстанцій застосовували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 9901/405/19, від 11.07.2019 у справі №940/1181/18, від 31.10.2019 у справі № 823/1915/18, від 22.01.2020 у справі № 826/4464/17, від 16.07.2020 у справі № 487/3042/16-а.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

З ухваленими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою.

В обгрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відлік шестимісячного строку звернення до суду із позовом щодо виплати разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік розпочався 02.11.2023 та строк звернення позивача до суду з цим позовом закінчився 02.05.2024.

Також покликається на висновки Верховного Суду у справах № 607/7919/17 та №440/14216/23.

Просить рішення суддів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої, якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Порядок №754).

Відповідно до пункту 3 Порядку №754 грошова допомога виплачується до 24.08.2023.

Відповідно до пункту 4 Порядку №754 отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10, 10-1, 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 24 серпня поточного року включно, яким грошову допомогу не виплачено станом на 1 жовтня, мають право звернутися щодо її виплати до Пенсійного фонду України (його територіального органу за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) та отримати її до 1 листопада поточного року.

За змістом наведених норм отримувачі грошової допомоги, яким її не виплачено чи виплачено в меншому розмірі, можуть обгрунтовано сподіватись на її виплату в повному розмірі до 01.10.2023.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що грошову допомогу до Дня Незалежності України у 2023 році позивач отримав у серпні 2023, а звернувся до суду лише 02.05.2024.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку щодо пропуску позивачем передбаченого статтею 122 КАС України строку звернення до суду та ухвалили рішення про залишення позову без розгляду.

Покликання позивача в обгрунтування касаційної скарги на те, що строк звернення до суду необхідно рахувати з 02.11.2023 є безпідставним, оскільки пунктом 4 Порядку №754 передбачено кінцевий термін виплати грошової допомоги саме 01.10.2023.

За змістом пункту 4 Порядку № 754 строк отримання допомоги продовжується до 01 листопада лише за умови звернення щодо її виплати до Пенсійного фонду України.

Оскільки протягом жовтня 2023 року позивач не звертався до Пенсійного фонду України з питань виплати спірної грошової допомоги, то кінцевим строком виплати є саме 01.10.2023.

Покликання позивача в цій частині доводів касаційної скарги на висновки Верховного Суду у постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 є безпідставним і висновки судів першої та апеляційної інстанцій у справі, яка розглядається, не спростовує, оскільки рішення у справі №607/7919/17 ухвалене за іншого правового регулювання на підставі чинної на той час статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка на час розгляду справи №460/4828/24 втратила чинність.

Крім того, висновки судів щодо обчислення строку звернення до суду відповідають висновкам Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №607/7919/17 щодо кінцевого строку, до якого могла бути здійснена виплата вказаної грошової допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов наступних висновків щодо строків звернення до суду:

« 1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.»

Покликання позивача на висновки Верховного Суду від 05.03.2024 у справі №440/14216/23 є безпідставним, оскільки питання порушені у справі, що розглядається не були предметом дослідження у справі №440/14216/23, на яку покликається скаржник.

Покликання заявника в обгрунтування доводів касаційної скарги на те, що йому не було відомо про виплату в серпні 2023 року спірної грошової допомоги також є безпідставним, оскільки судами встановлено, що допомогу було виплачено разом з пенсією, відтак він не міг не знати про її зарахування на банківський рахунок.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі частини другої статті 123 КАС України, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску суду не надав.

Як установлено частиною третьою статті 341 КАС України, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм процесуального права, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

С.Г. Стеценко