Справа № 580/5040/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року справа № 580/5040/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.В.,

представника відповідача Левенець А.М. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/5040/24 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

20.05.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 №353/23-00-24-04-01 прийняте ГУ ДПС у Черкаській області, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 №358/23-00-24-04-01 прийняте ГУ ДПС у Черкаській області, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2022, за наслідками якого був складений акт від 22.11.2023 №11925/23-00-24-04-01/ (далі акт перевірки).

На підставі акта перевірки були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 №353/23-00-24-04-01 (заниження податкових зобов`язань на суму 1 857 309,30 грн), то перевіряючими в акті перевірки в розділі 2.6.1 «Податкові зобов`язання» зазначено про заниження зобов`язань на загальну суму 1 614 477 грн. На думку перевіряючих порушено вимоги п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі ПК України), внаслідок проведеного аналізу бази даних ІС «Податковий блок», наданих до перевірки книги обліку розрахункових операцій на РРО та банківських виписок встановлено заниження зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 590 942 грн.

Окрім того в акті перевірки зазначено, що платником податків не відображено операції, що звільнені від оподаткування ПДВ, на загальну суму 3 325 426, 62 грн, в акті перевірки не зазначено, яку саме норму законодавства порушив платник податків в результаті таких дій.

Також в акті перевірки міститься запис, що перевіряючими встановлено заниження задекларованих платником податків показників у рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» за липень 2019 на суму 23 535 грн.

Визначаючи дані порушення податкового законодавства, перевіряючими не наведено жодних доказів щодо встановлення таких порушень. Все обгрунтування зводиться до загальних фраз, аналізу баз даних та документів без посилання на конкретні документи первинного бухгалтерського обліку чи інші будь-які документальні підтвердження.

Перевіряючими в акті перевірки в пункті 2.6.2 (Податковий кредит) робиться висновок про завищення платником податків податкового кредиту в сумі 103 878 грн.

Також перевіряючими зазначено, що встановлено завищення показників у рядку 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою на загальну суму 83 979 грн, чим порушено вимоги пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України.

В порушення пункту 192.1 статті 192 ПК України платник податків включила до складу податкового кредиту та не відкоригувала своєчасно суму податкового кредиту з ПДВ у зв`язку із невідображенням розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН, отриманими від постачальників у зв`язку із поверненням ТМЦ, чим завищено податковий кредит на суму ПДВ 19 899 грн.

Виходячи з такого органом ДПС зроблено висновок про заниження податку на додану вартість до сплати на загальну суму 1 688 463 грн.

Такі висновки зроблені контролюючим органом на підставі аналізу та співставлень, жодного обгрунтування та доказової бази з посиланням на первинні документи акт перевірки не містить.

Позивач стверджує, що всупереч ст.ст. 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3 ,4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2021 за №702 податковим органом в акті перевірки не наведено доказів із посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів або інформації, що могла бути отримана від інших суб`єктів господарювання в ході проведення зустрічних звірок, або ж іншу податкову інформацію із посиланням на джерела та зазначенням конкретних документів.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 за №358/23-00-24-04-01, яким до позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних на суму 1 580 032,04 грн, з яких застосовано штраф у розмірі 50% в сумі 1 425 634 та штраф у розмірі 5% обсягу постачання у сумі 154 397,27 грн, то виходячи з вимог п. 90 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, що діяла на дату складання акту перевірки та вимог податкового органу слід застосовувати штрафні санкції , передбачені вказаною нормою, як такі, що пом`якшують відповідальність.

Такої ж думки дійшов податковий орган у своїй Узагальнюючій податковій консультації, затвердженій наказом №592 від 06.07.2012.

Відповідні висновки знайшли своє відображення у судових рішеннях, ухвалених на користь платників податків по аналогічних справах: від 11.12.2023 по справі №420/22204/23, від 21.12.2023 по справі №320/40299/23, від 19.12.2023 по справі №120/14313/23.

Також звертає увагу, що згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.03.2018 у справі №804/939/16 не може бути належним та допустимим доказом факту порушень податкового законодавства щодо платника податків лише податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Проте, відповідно до п. 1.14 акту перевірки зустрічні звірки за період перевірки не проводились, а висновки зроблені на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах.

Звертає увагу, що згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 27.03.2018 по справі №816/809/17, від 26.06.2018 №826/3006/14 та 06.02.2018 у справі №821/589/17 податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація, надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

На підставі викладеного вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 25.06.204, вказав, що за результатами перевірки складено акт №11925/23-00-24-04- 01/ від 22.11.2023 та встановлено порушення:

- п. 187.1 ст.187, п. 192.1 ст. 192, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, встановлено заниження з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 1688463 грн., в тому числі за лютий 2018 року на суму 1200 грн., за грудень 2018 року на суму 1029 грн., за квітень 2020 року на суму 25984 грн., за червень 2020 року на суму 20511 грн., за березень 2021 року на суму 29122 грн., за серпень 2021 року на суму 16171 грн., за жовтень 2021 року на суму 2352 грн., за січень 2022 року на суму 268736 грн., за лютий 2022 року на суму 355785 грн., за березень 2022 року на суму 276200 грн., за квітень 2022 року на суму 186167 грн., за травень 2022 року на суму 46453 грн., за червень 2022 року на суму 105931 грн., за липень 2022 року на суму 121341 грн., за серпень 2022 року на суму 52637 грн., за вересень 2022 року на суму 74416 грн., за жовтень 2022 року на суму 65103 грн., за листопад 2022 року на суму 39325 грн.

- пункту 201.1, пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі за щоденним підсумком на загальну суму ПДВ 3592481,48 грн., та по операціях, звільнених від ПДВ, на загальну суму 3325426,62 грн.

За результатами перевірки донараховано податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 1 688 463 грн.

Платник не надав пояснень та документів, що спростовують встановлені порушення, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічні пояснення надані відповідачем у додаткових поясненнях, наданих до суду 20.08.2024.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 продовжено строк підготовчого засідання на 30 дні, до 12.09.2024.

Протокольною ухвалою суду від 20.08.2024 задоволено клопотання відповідача про виклик та допит у судовому засідання у якості свідка службову особу відповідача ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою суду від 20.08.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не з`явилась, 08.08.2024 подала до суду заяву, якою просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві, у задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків- фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2022, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2022, за наслідками якого був складений акт від 22.11.2023 №11925/23-00-24-04-01/.

Згідно акту перевірки за період з 01.01.2017 по 31.12.2022 платник податків-фізична особа ОСОБА_1 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК України, та сплачувала до бюджету податок на доходи фізичних осіб. Основний вид діяльності - код 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Згідно пункту 2.6.1 акту перевірки перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з 01.12.2018р. по 31.12.2022р. встановлено їх заниження на загальну суму 1 614 477 грн. в тому числі за лютий 2018 року на суму 1200 грн., за грудень 2018 року на суму 1029 грн., за липень 2019 року на суму 23535 грн., за січень 2020 року на суму 522 грн., за лютий 2020 року на суму 1816 грн., за квітень 2020 року на суму 16907 грн., за травень 2020 року на суму 2657 грн., за липень 2020 року на суму 5871 грн., за серпень 2020 року на суму 486 грн., за вересень 2020 року на суму 524 грн., за жовтень 2020 року на суму 895 грн., за березень 2021 року на суму 4282 грн., за квітень 2021 року на суму 4419 грн., за травень 2021 року на суму 2918 грн., за червень 2021 року на суму 2693 грн., за липень 2021 року на суму 2543 грн., за серпень 2021 року на суму 2878 грн., за вересень 2021 року на суму 1482 грн., за жовтень 2021 року на суму 792 грн., за січень 2022 року на суму 256349 грн., за лютий 2022 року на суму 361417 грн., за березень 2022 року на суму 290263 грн., за квітень 2022 року на суму 183506 грн., за травень 2022 року на суму 71803 грн., за червень 2022 року на суму 47588 грн., за липень 2022 року на суму 94621 грн., за серпень 2022 року на суму 52637 грн., за вересень 2022 року на суму 74416 грн., за жовтень 2022 року на суму 65103 грн., за листопад 2022 року на суму 39325 грн.

Згідно бази даних ІС «Податковий блок», наданих до перевірки книги обліку розрахункових операцій на РРО, почекової інформації та банківських виписок встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 590 942 грн., в тому числі за лютий 2018 року на суму 1200 грн., за грудень 2018 року на суму 1029 грн., за січень 2020 року на суму 522 грн., за лютий 2020 року на суму 1816 грн., за квітень 2020 року на суму 16907 грн., за травень 2020 року на суму 2657 грн., за липень 2020 року на суму 5871 грн., за серпень 2020 року на суму 486 грн., за вересень 2020 року на суму 524 грн., за жовтень 2020 року на суму 895 грн., за березень 2021 року на суму 4282 грн., за квітень 2021 року на суму 4419 грн., за травень 2021 року на суму 2918 грн., за червень 2021 року на суму 2693 грн., за липень 2021 року на суму 2543 грн., за серпень 2021 року на суму 2878 грн., за вересень 2021 року на суму 1482 грн., за жовтень 2021 року на суму 792 грн., за січень 2022 року на суму 256349 грн., за лютий 2022 року на суму 361417 грн., за березень 2022 року на суму 290263 грн., за квітень 2022 року на суму 183506 грн., за травень 2022 року на суму 71803 грн., за червень 2022 року на суму 47588 грн., за липень 2022 року на суму 94621 грн., за серпень 2022 року на суму 52637 грн., за вересень 2022 року на суму 74416 грн., за жовтень 2022 року на суму 65103 грн., за листопад 2022 року на суму 39325 грн., чим порушено п.187.1 ст.187 ПКУ, а саме:

платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 у рядку 5.1 декларацій «Операції що не є об`єктом оподаткування, у тому числі операції що звільнені від оподаткування..» не відображено операції, що звільнені від оподаткування ПДВ на загальну суму 3325426,62 грн. в тому числі за січень 2022 року на суму 233717,52 грн., за лютий 2022 року на суму .64233,74 грн., за березень 2022 року на суму 74126,27 грн., за квітень 2022 року на суму 104531,61 грн., за травень 2022 року на суму 170422,1 грн., за червень 2022 року на суму 175249,3 грн., за липень 2022 року на суму 324881,09 грн., за серпень 2022 року на суму 329957,41 грн., за вересень 2022 гоку на суму 417286,73 грн., за жовтень 2022 року на суму 506951,16 грн., за листопад 2022 року на суму 404707,58 грн., за грудень 2022 року на суму -19362,11 грн.

перевіркою відображених у рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» показників за період з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з ,.12.2018р. по 31.12.2022р. у загальній сумі 47155 грн. встановлено, що на нормування цих показників мало вплив здійснення операцій з коригування кількісних і вартісних показників та повернення передоплат покупцям.

Проведеною перевіркою відображеного показника за відповідні податкові періоди в межах періоду з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з 01.12.2018р. по 31.12.2022р. у загальній сумі 70690 грн. на підставі платіжних доручень, розрахунків коригування податкових накладних встановлено заниження задекларованих платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 показників у рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» за липень 2019 року на суму 23 535 грн.

В порушення до п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Кодексу у фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 відсутні підстави для зменшення податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2019 року в сумі 23 535 грн. так як розрахунки коригування до податкових накладних не зареєстровані в ЄРПН.

Згідно п.п. 2.6.2 п. 2.6 акту перевірки перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з 01.12.2018р. по 31.12.2022р. встановлено його завищення на загальну суму 103 878 грн. в тому числі за квітень 2019 року на суму 14226 грн., за травень 2019 року на суму 2887 грн., за червень 2019 року на суму 3015 грн., за липень 2019 року на суму 887 грн., за грудень 2019 року на суму 382 грн., за червень 2020 року на суму 9553 грн., за січень 2021 року на суму 15131 грн., за лютий 2021 року на суму 1338 грн., за березень 2021 року на суму 595 грн., за квітень 2021 року на суму 720 грн., за жовтень 2021 року на суму 78 грн., за січень 2022 року на суму 14125 грн., за травень 2022 року на суму 79 грн., за червень 2022 року на суму 40862 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з 01.12.2018р. по 31.12.2022р. у загальній сумі 22 632 072 грн. на підставі таких документів: видаткові та податкові накладні, договори, платіжні доручення, акти виконаних робіт, виписки банків, касові звіти, встановлено завищення показників у ряд. 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» на загальну суму 83979 грн., в тому числі за червень 2019 року на суму 1116 грн., за грудень 2019 року на суму 382 грн., за червень 2020 року на суму 9553 грн., за січень 2021 року на суму 15131 грн., за лютий 2021 року на суму 1338 грн., за березень 2021 року на суму 595 грн., за квітень 2021 року на суму 720 грн., за жовтень 2021 року на суму 78 грн., за січень 2022 року на суму 14125 грн., за травень 2022 року на суму 79 грн., за червень 2022 року на суму 40862 грн., у зв`язку із включенням податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, чим порушено вимоги пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Перелік податкових накладних, за якими допущено порушення, зазначений у акті перевірки на сторінках 46-48.

В порушення пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 включила до складу податкового кредиту та не відкоригувала своєчасно суму податкового кредиту з ПДВ, у зв`язку із не відображенням розрахунків коригування зареєстрованих в ЄРПН, отриманими від постачальників у зв`язку з поверненням ТМЦ, чим завищила податковий кредит на суму ПДВ 19 899 грн., в тому числі за квітень 2019 року на суму 14226 грн., за травень 2019 року на суму 2887 грн., за червень 2019 року на суму 1899 грн., за липень 2019 року на суму 887 грн., (в розрізі контрагентів - постачальників та по періодах).

Перелік розрахунків коригування, за якими допущено порушення, зазначений на сторінці 48 акта перевірки.

Згідно п.п. 2.6.3 п. 2.6 акта перевірки перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.03.2017р. по 21.09.2019р. та з 01.12.2018р. по 31.12.2022р. встановлено заниження податку на додану вартість , що підлягає сплаті до бюджету (ряд. 18) всього на загальну суму 1 688 463 грн. в тому числі за лютий 2018 року на суму 1200 грн., за грудень 2018 року на суму 1029 грн., за квітень 2020 року на суму 25984 грн., за червень 2020 року на суму 20511 грн., за березень 2021 року на суму 29122 грн., за серпень 2021 року на суму 16171 грн., за жовтень 2021 року -а суму 2352 грн., за січень 2022 року на суму 268736 грн., за лютий 2022 року -а суму 355785 грн., за березень 2022 року на суму 276200 грн., за квітень 2022 току на суму 186167 грн., за травень 2022 року на суму 46453 грн., за червень 2022 року на суму 105931 грн., за липень 2022 року на суму 121341 грн., за герпень 2022 року на суму 52637 грн., за вересень 2022 року на суму 74416 грн., -а жовтень 2022 року на суму 65103 грн., за листопад 2022 року на суму 39325 грн. в результаті допущеного порушення податкового законодавства, яке відображено в п. 2.6.1, п. 2.6.2 розділу 2.6 акта перевірки.

У пункті 2.6.4 акта перевірки зазначено, що відповідно до пункту 14 Порядку заповнення податкової накладної, ствердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №307 (зі змінами та доповненнями), податкова накладна складається за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена

У разі складання податкової накладної за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у рядку «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причин" такої податкової накладної робиться позначка "X" та зазначається тип причини 11. При цьому у рядку "Отримувач (покупець)" зазначається "Неплатник", а у рядку індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок "Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта" не заповнюється. Інші дані та показники такої податкової накладної заповнюються за правилами, визначеними цим Порядком.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реалізації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних І розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, нбо через банк, небанківського надавача платіжних послуг чи платіжний пристрій (безпосередньо на рахунок постачальника).

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 201.1, пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за щоденним підсумком на загальну суму ПДВ 3 592 481,48 грн., та по операціях, звільнених від ПДВ, на загальну суму 3 325 426,62 грн.

Перелік податкових накладних, щодо яких встановлено відсутність їх реєстрації в ЄРПН, зазначений на сторінках 54-61 акта перевірки.

За висновком перевірки документальною перевіркою встановлені порушення:

- п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, внаслідок яких встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього на загальну суму 1 688 463 грн. (пункт 4);

- п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України , встановлено відсутність реєстрації поаткових накладних в Єдиному реєстрі за щоденним підсумком на загальну суму ПДВ 3 592 481 грн, та по операціях, звільнених від ПДВ на загальну суму 3 325 426,62 грн.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 №353/23-00-24-04-01, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 688 463 грн та застосовано штраф у сумі 168 846 грн, всього 1 857 309,30 грн, та податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 №358/23-00-24-04-01, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1 580 032,04 коп.

Не погоджуючись із спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам суд зазначає таке.

Перш за все суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач посилається на ті обставини, що всупереч ст.ст. 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, п. 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2021 за №702 податковим органом в акті перевірки не наведено доказів із посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів або інформації, що могла бути отримана від інших суб`єктів господарювання в ході проведення зустрічних звірок, або ж іншу податкову інформацію із посиланням на джерела та зазначенням конкретних документів.

Також згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.03.2018 у справі №804/939/16 не може бути належним та допустимим доказом факту порушень податкового законодавства щодо платника податків лише податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Отже позивач стверджує, що відповідач не довів наявність порушення вимог ПК України належними та допустимими доказами, внаслідок яких позивачу нараховано ПДВ у сумі 1 688 463 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 за №358/23-00-24-04-01, то виходячи з вимог п. 90 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, що діяла на дату складання акту перевірки та вимог податкового органу слід застосовувати штрафні санкції, передбачені вказаною нормою, як такі, що пом`якшують відповідальність. Відповідачем застосовано неналежний розмір штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних.

Отже відповідно до норм ст. 9 КАС України суд надає правову оцінку доводам позивача, на які він посилається як на підставу позову.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 №353/23-00-24-04-01 прийняте ГУ ДПС у Черкаській області, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 688 463 грн та застосовано штраф у сумі 168 846 грн, всього 1 857 309,30 грн, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право:

20.1.4. проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

20.1.6. запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи;

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; 83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07. 1999 № 996-XIV визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні (далі Закон №996).

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону №996 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Абзацом першим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704, визначено, що первинні документи- це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Пунктами 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2021 за №702, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 14.01.2022 за № 36/37372, передбачено наступне:

пункт 3 : Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

пункт 4: В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

пункт 5: Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Зі змісту пункту 2.6.1 акту перевірки вбачається, що заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1 590 942 грн встановлено на підставі бази даних «Податковий блок», наданих позивачем до перевірки книги обліку розрахункових операцій на РРО та банківських виписок.

Також встановлено, що позивачем за період з 01.03.2017 по 21.09.2019 та з 01.12.2018 по 31.12.2022 у рядку 7 «Коригування податкових зобов`язань» відображено коригування кількісних і вартісних показників та повернення передплат покупцям на загальну суму 70 690 грн,, із яких коригування на 47 155 грн підтверджено розрахунками коригування, зареєстрованими в ЄРПН, а на суму 23 535 грн. розрахунки коригування відсутні. Тобто позивач на підтвердження суми коригування 70 690 грн, зазначеної у податкових деклараціях з ПДВ за період перевірки, не надав зареєстровані в ЄРПН розрахунки коригування на суму 23 535 грн.

У пункті 2.6.1 акту перевірки містяться зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, у яких зазначені суми відхилень від сум податкових зобов`язань, зазначених позивачем у щомісячних деклараціях з ПДВ.

При цьому зміст порушення, а саме: невідображення у рядку 5.1 декларацій «Операції, що не є об`єктом оподаткування, у тому числі операції, що звільнені від оподаткування ПДВ» на загальну суму 3325426,62 грн, та їх щомісячні суми зазначені у пункті 2.6.1.

Отже вказані обставини дають підстави стверджувати, що вищеозначені порушення встановлені відповідно до первинних документів бухгалтерського обліку, книги обліку розрахункових операцій РРО, банківських виписок та податкових декларацій з ПДВ, тому доводи позивача в цій частині є необгрунтованими.

Зі змісту пункту 2.6.2 вбачається, що при встановленні завищення показників у рядку 10.1 декларацій з ПДВ «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення» на суму ПДВ 83 979 грн у зв`язку із включенням податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації відповідач вказав перелік таких податкових накладних.

Також при встановленні завищення податкового кредиту на суму ПДВ 19 899 грн у зв`язку з невідображенням розрахунків коригування, зареєстрованих в ЄРПН, у акті перевірки зазначено перелік постачальників, звітний період та сума коригування.

Отже порушення встановлені на підставі податкових декларацій з ПДВ позивача та податкової інформації з ЄРПН щодо дати реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування постачальниками позивача.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.03.2018 у справі №804/939/16, та на яку посилається позивач, не може бути належним та допустимим доказом факту порушень податкового законодавства щодо платника податків лише податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Проте як встановлено судом порушення позивачем вимог податкового законодавства встановлені на підставі податкових декларації, поданих позивачем, первинних документів книги обліку розрахункових операцій позивача, банківських виписок, та податкової інформації, що міститься в ІС «Податковий блок», тобто відповідно до вимог п. 83.1 ст. 83 ПК України та правових висновків Верховного Суду, тому позовні вимоги позивача щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 №353/23-00-24-04-01, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 688 463 грн та застосовано штраф у сумі 168 846 грн, задоволенню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 за №358/23-00-24-04-01, яким за порушення пункту 201.1, пункту 201.4 та пункту 201.10 статті 201 ПК України на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосовано штраф за у розмірі 50% у сумі 1 425 634,77 грн та штраф у розмірі 5% обсягу постачання (без податку на додану вартість) у сумі 154 397,27 грн, всього 1 580 032, 04 грн, суд зазначає наступне.

Згідно пунктом 1201.1 статті1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 за №358/23-00-24-04-01 вбачається, що позивачем не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні з періодом виписки з 15.02.2018 31.01.2022, у зв`язку з чим відповідачем застосовано штраф у розмірі 50%, та з періодом виписки з 01.02.2022 по 31.12.2022, у зв`язку з чим застосовано штраф у сумі 5%.

У зв`язку із набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 521, яким передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, зокрема, за порушення вимог законодавства в частині нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким передбачені особливості справляння податків і зборів на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

У подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX), яким пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено підпунктом 69.2, яким передбачено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Закон № 2260-IX набрав чинності 27.05.2022, отже з вказаної дати припинили застосовуватися положення пункту 521 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України щодо звільнення платників податку на додану вартість від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Законом України від 12.01.2023 № 2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (набрав чинності 08 лютого 2023 року) підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктами 89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997, стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Закон № 2876-IX не містить прямої вказівки про надання його нормам зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період до набрання ним чинності. Крім того, відповідальність, встановлена пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України, застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для пункту 89 цього розділу, тобто прямо пов`язана зі збільшеними строками реєстрації податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної, а тому розповсюджувати дію пунктів 89, 90 на правовідносини, які були припинені (тобто податкові накладні складені та зареєстровані з порушенням строку, який визначений пунктом 201.1 статті 201 ПК України, до внесення змін Законом № 2876-IX) є неможливим.

Відтак збільшений термін реєстрації податкових накладних в ЄРПН та зменшений розмір штрафних санкцій можуть бути застосовані лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №160/13661/23 та у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №520/8349/23 і відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковими для застосування судом.

Отже доводи позивача про те, що підлягають застосуванню розміри штрафних санкцій, передбачені пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, є безпідставними.

Вказаним також спростовуються посилання позивача на пункт 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно з яким штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень про застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

Щодо посилання позивача на Узагальнюючу податкову консультацію, затверджену наказом №592 від 06.07.2012 та висновки у судових рішеннях від 11.12.2023 по справі №420/22204/23, від 21.12.2023 по справі №320/40299/23, від 19.12.2023 у справі №120/14313/23, то суд застосовує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №160/13661/23 та у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі №520/8349/23, яка є останньою.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 4 жовтня 2024 року.

Суддя Алла РУДЕНКО