Справа № 260/4059/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Ужгород№ 260/4059/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), яким просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб з нарахованого грошового забезпечення здійсненого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/5062/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 грошову компенсацію податку з доходів фізичних осіб з нарахованого грошового забезпечення здійсненого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/5062/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/5062/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22, відповідачем виплачено позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та індексацію грошового забезпечення, при цьому з нарахованої суми відраховано податок з доходів фізичних осіб, що не відповідає вимогам «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Ухвалою судді від 24.06.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

11.07.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач заперечує проти викладених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що відповідач належним чином виконав вищевказані судові рішення, якими компенсація податку з доходів фізичних осіб не передбачалась.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.04.2019 року № 126-ос позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.04.2019 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі № 260/506/21, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.05.2017 року по 01.04.2019 року в повному обсязі; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування червня 2016 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2017 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 01.04.2019 року не врахування абзаців 4, 6, пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2017 року по 01.04.2019 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2017 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 01.04.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі № 260/506/21 у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2017 року по 01.04.2019 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 18.05.2017 року по 28.02.2018 року, а в період з 01.03.2018 року по 01.04.2020 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації. У цій частині ухвалено постанову, якою вказані позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.05.2017 року по 01.04.2019 року та виплатити таку з урахуванням виплачених сум. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року залишено без змін.

Крім того, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки із збереженням заробітної плати, як учаснику бойових дій за період 2017-2019 роки та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки із збереженням заробітної плати, як учаснику бойових дій за період 2017-2019 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Також, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22 визнано протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2017 року по 28.02.2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.05.2017 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), із врахуванням виплаченої індексації; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 01.04.2019 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 01.04.2019 року, виходячи з фіксованої величини 4441,67 грн., визначену з урахуванням положень абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із врахуванням виплаченої індексації.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, відповідачем було здійснено виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, у розмірі 6733,82 грн.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/506/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22, відповідачем було здійснено виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 75931,37 грн.

Проте, як стало відомо позивачу та не заперечується відповідачем, вказані виплати проведені останнім з одночасним утриманням військового збору у розмірі 1,5 % та податку на доходи фізичних осіб 18 %.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб з нарахованого грошового забезпечення здійсненого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/5062/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22, останній звернувся до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року затверджений Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 року № 17, далі - Порядок №44). Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Порядок № 44 містить такі норми:

- грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби (пункт 2);

- виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (пункт 3);

- виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення (пункт 4);

- грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункт 5).

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до п. 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 року № 1115 (далі - Положення №1115), особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення. Пунктом 292 Положення визначено, що після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду щодо релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин, викладені в постанові від 25.06.2020 року у справі № 825/761/17:

«Суд зазначає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності у відповідача обов`язку з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.

Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що оскільки судовим рішенням у справі №825/1656/16, яке набрало законної сили, встановлено протиправність дій відповідача щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні, саме неправомірні дії відповідача мали наслідком несвоєчасність виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (не в день звільнення і проведення розрахунку).

Таким чином, доводи скаржника щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати одноразової грошової допомоги останній вже втратив статус військовослужбовця, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошової допомоги при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена ОСОБА_1 одночасно з виплатою йому грошової допомоги при звільненні за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності дій відповідача по утриманню податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації втрат доходів при проведенні ОСОБА_1 доплати грошової допомоги при звільненні та наявності підстав для стягнення з Військової частини НОМЕР_2 недоотриманої суми грошового забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.».

При вирішенні цього спору суд враховує наведені вище висновки касаційного суду щодо обрання релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин. Як наслідок такого правозастосування суд дійшов висновку про те, що на відповідача як суб`єкта владних повноважень, у якому позивач проходив військову службу та перебував на усіх видах забезпечення було покладено обов`язок вжити заходів з проведення з позивачем повного розрахунку за всіма видами забезпечення на день виключення із списків особового складу. Однак, відповідні заходи щодо повного розрахунку з позивачем на час його звільнення з військової служби вжито не було через протиправні дії відповідача, що підтверджується рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, від 30.08.2021 року у справі № 260/506/21, від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22.

Отже, грошову компенсацію ПДФО позивач повинен був отримати під час проходження військової служби чи принаймні не пізніше дня звільнення, разом із грошовим забезпеченням у належному розмірі, однак не отримав з вини відповідача. Тому, доводи відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу компенсації податку на доходи фізичних осіб, що підлягали утриманню з грошового забезпечення, оскільки така не пов`язана із виконанням обов`язків під час проходження військової служби є безпідставними, оскільки саме протиправна поведінка відповідача, встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, призвела до виплати позивачеві грошового забезпечення вже після звільнення з військової служби та, як наслідок, за відсутності у нього статусу військовослужбовця.

Враховуючи висновки КАС ВС, норми Порядку № 44 та пункту 168.5 статті 168 ПК України, суд вважає, що військова частина НОМЕР_1 була зобов`язана при виплаті ОСОБА_1 заборгованості по грошовому забезпеченню у повному обсязі компенсувати йому суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягали утриманню з сум доплаченого після звільнення грошового забезпечення. Оскільки військова частина НОМЕР_1 відмовилася вчинити такі дії, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями військовою частиною НОМЕР_1 прав позивача є спонукання/зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/506/21.

З огляду на викладені мотиви та з урахуванням висновків касаційного суду щодо обрання та застосування релевантних норм права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми грошового забезпечення, виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/506/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у розмірі податку на доходи фізичних осіб, утриманого при виплаті грошового забезпечення на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі № 260/507/21, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 260/506/21 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 року у справі № 260/4209/22.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя С.І. Рейті