Справа № 300/6916/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/6916/23 пров. № А/857/2288/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (головуючий суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобовґязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії із 01.02.2019 з урахуванням положень ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік»;

- зобов`язати відповідача підготувати, скласти та направити (надати) до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2019 відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати з 01.02.2019 на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року, з урахуванням положень Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт та розряд відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та норм приміток додатків 1-14 до неї, надбавки за вислугу років (в розмірі 45%) із обов`язковим зазначенням відомостей розміри додаткових видів грошового забезпечення, а саме за роботу з таємними документами (в розмірі 10% посадового окладу), надбавки за особливості проходження служби (в розмірі 65%), премії ( в розмірі 90% посадового окладу), відповідно до довідок Обласного військового комісаріату від 01.06.2012 №ХД19695 та №ХД19695 від 13.02.2020 та підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту (в розмірі 25% відповідно до ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні»);

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року та не включення до неї підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії 90%;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати, скласти та направити (надати) до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області внести зміни до довідки для складеної 15.05.2023 за №8/1/2366/223 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, зазначивши у ній підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премії 90% та направити таку довідку до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії з 01.02.2021;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання путівки на санаторно-курортне лікування за 2022 рік, залишення без розгляду звернення від 11.04.2023 щодо надання інформації щодо санаторно-курортного лікування та виплати грошової компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати позивачу інформацію про використане право на санаторно-курортне лікування та виплату компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування з 2013 по 2022 рік та виплати позивачу грошову компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2021-2023 роки, особі з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 75% середньої вартості путівки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2019 для перерахунку його пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2019 пенсії ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постановити нове рішення в цій частині про задоволення позову, в решті рішення суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі зазначає, що розмір пенсії ОСОБА_1 визначено відповідно до протоколу за пенсійною справою (Міноборони) від 01.07.2022 виходячи з окладу за військове звання 1340,00 грн.

11 квітня 2023 та 06 липня 2023 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2019 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які виплачувались при призначенні пенсії та щодо грошової компенсації за санаторно-курортне лікування як особі з інвалідністю внаслідок війни.

У зазначеній заяві ОСОБА_1 посилався на Постанову Великої Палати Верхового Суду від 09.06.2018 року у справі №520/2098/19, якою зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та надати ГУ ПФУ в області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії станом на 01.03.2018 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії в розмірах, в яких вони враховані до 01.01.2018 року, Постанову Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі № 160/8324/19, якою було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 підготувати та надати до ГУ Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера, станом на 01.03.2019 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії, постанову Верховного Суду від 2 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, постанову Верховного Суду від 12.11.2019 в адміністративній справі № 826/3858/18, а також набрання законної сили 29.01.2020 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 та зазначав, Відповідач повинен керуватися актами вищої юридичної сили, а саме положенням статей 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ та статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, які визначають перелік таких видів грошового забезпечення.

У вказаній заяві ОСОБА_1 просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатного населення але не менше 50% мінімальної зарплати, встановлених законом на 01.01.2019 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, надбавки за вислугу років (45% до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 та норм приміток Додатків 1-14 до неї, «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: за роботу з таємними документами (в розмірі 10% посадового окладу) , надбавки за особливості проходження служби (в розмірі 65%), премії (в розмірі 90% відсотків посадового окладу, відповідно до довідок Обласного військового комісаріату від 01.06.2012р. №ХД19695 та від 13.02.2020р. №№ХД19695) та підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту (в розмірі 25% відповідно до ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні).

Крім того, ОСОБА_1 просив виплатити грошову компенсацію замість санаторно-курортної путівки за 2021-2022 роки.

Відповідач 21.07.2023 року листом за №8/1/3841 відмовив позивачу у видачі відповідної довідки, а також безпідставно відмовив йому у виплаті компенсації замість санаторно-курортної путівки за період 2021-2022 р., оскільки прикінцевими положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» у 2023 році призупинено дію пункту 3 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так на адресу ОСОБА_1 в серпні 2023 року надійшов лист від відповідача з довідкою для перерахунку пенсії з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 року, в порушення чинного законодавства, оскільки така довідка ІНФОРМАЦІЯ_6 повинна направлятись до ГУ ПФУ в області та до неї включено підвищення посадового окладу за службу території гірського населеного пункту в розмірі 25% та премія 90% (натомість вказано 35%).

Також, у своєму позові ОСОБА_1 звертав увагу суду на лист ГУ ПФУ в Івано- Франківській області від 22.04.2023 в якому йому рекомендовано звернутись щодо надання довідок для перерахунку пенсії до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Листами від 15.10.2024 та від 25.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_8 відмовив ОСОБА_1 у направленні відповідної довідки для перерахунку пенсії до ГУ ПФУ в області, таким чином унеможлививши перерахування розміру пенсійного забезпечення позивача.

Також у листі від 25.10.2024 відповідач повторно відмовив позивачу у компенсації вартості санаторно-курортного лікування за 2021-2022 роки.

Вважає, помилковим висновок суду стосовно того, що ОСОБА_1 правомірно відмовлено у виплаті компенсації за санаторно-курортне лікування за 2021-2022 роки оскільки прикінцевими положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» у 2023 році призупинено дію пункту 3 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», норми якої діяли у 2021-2022 роках було встановлено, що за бажанням осіб з інвалідністю замість путівки на санаторно-курортне лікування вони можуть один раз на два роки одержувати грошову компенсацію: особи з інвалідністю внаслідок війни I-II груп - у розмірі середньої вартості путівки, особи з інвалідністю внаслідок війни III групи - у розмірі 75 процентів середньої вартості путівки. Грошова компенсація надається незалежно від наявності медичного висновку про необхідність санаторно-курортного лікування або медичних протипоказань.

Вказані положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяли у 2021-2022 роках, тобто на момент виникнення права ОСОБА_1 на виплату відповідної компенсації, а тому висновок суду про те, що відмова у виплаті відповідачем грошової компенсацію замість санаторно-курортної путівки за період 2021-2022 р. є правомірною, оскільки дію п. 3 ч. 1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинено прикінцевими положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» є таким що ухвалений із порушенням норм матеріального права.

Окрім того, суд не врахував, що Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» передбачено 264,3 млн.грн. за напрямом «Забезпечення санаторно-курортним лікуванням ветеранів війни, членів сімей та прирівняних до них осіб».

Враховуючи зазначені обставини, вважає, що судом першої інстанції невірно надано оцінку обставинам, не надано оцінки доказам які надані позивачем та внаслідок цього постановлено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 18.03.2004 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із розміром визначеного грошового забезпечення в частині посадового окладу, окладу за військовим званням, ОСОБА_1 11.04.2023 та 06.07.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про підготовку та надання до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня календарного року (а.с.14-15).

У відповідь, ІНФОРМАЦІЯ_8 листом від 21.07.2023 за №8/1/3841 на заяву позивача повідомило, що списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку станом на 01.01.2019 та станом на 01.01.2021, які містять ім`я ОСОБА_1 від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ІНФОРМАЦІЯ_7 не надходили. Також відповідач відмовив у виплаті компенсації санаторно-курортної путівки за період 2021-2022 роки, оскільки прикінцевими положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» у 2023 році призупинено дію пункту 3 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.16).

Враховуючи положення згаданої вище ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції надає оцінку рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2019 пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, суд першої інстанції вважав, що вирішення питання щодо надбавки за вислугу років (в розмірі 45%) із обов`язковим зазначенням відомостей розміри додаткових видів грошового забезпечення, а саме за роботу з таємними документами (в розмірі 10% посадового окладу), надбавки за особливості проходження служби (в розмірі 65%), премії (в розмірі 90% посадового окладу), відповідно до довідок Обласного військового комісаріату від 01.06.2012 №ХД19695 та №ХД19695 від 13.02.2020 та підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту (в розмірі 25% відповідно до ЗУ «Про статус гірських населених пунктів в Україні») є передчасним.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов виходячи з того, що оскаржена відмова відповідача, оформлена листом від 21.07.2023 за №8/1/3841 не містить жодної згадки чи будь-якого заперечення стосовно видачі чи не видачі довідки із зазначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідному відсотковому розмірі (а.с. 16).

Вищезазначена відмова обґрунтовувалася відсутністю законних підстав для видачі оновленої довідки із зазначенням розміру посадового окладу і окладу за військовими (спеціальними) званнями, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2019 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

З огляду на це, суд першої інстанції підставно зауважив, що розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із прив`язкою до певної календарної дати, окрім значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, не є спірними.

Враховуючи положення статті 55 Конституції України та КАС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

У спірних правовідносинах позивач фактично вказує про захист від можливого порушення його прав у майбутньому та не надав доказів про порушення таких прав.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є саме наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача в оновленій довідці станом на 01.01.2019 та внесення змін у довідку станом на 01.01.2021 вказати розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, визначених у відповідних відсоткових розмірах, та не включення до неї підвищення посадового окладу за службу на території гірського населеного пункту в розмірі 25% є передчасними і такими, що не підлягають до задоволення.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не направлення до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати, скласти та направити (надати) до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, та направити таку довідку до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області для перерахунку пенсії з 01.02.2021 з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також, додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

При цьому, слід зауважити, що у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

« 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, на момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Відтак, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас, колегія суддів зазначає, що Закон України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

Відповідно базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

При цьому, слід зауважити, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення розміру перерахунку пенсій.

Відтак, на думку колегії суддів зазначення у пункті 4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому слід вказати, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2021 роки, відповідно, не містить.

Тобто, положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2021 - набрання чинності Законом № 1082-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Так, частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідних для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

49. Отже, з огляду на викладене вище, а також враховуючи на те, що з 01.01.2021 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пунктом 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

57. Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом № 1082-IX виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідача у підготовці і наданні до ГУ ПФ України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії із 01.02.2020, є протиправною. Відтак позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та відповідно підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання путівки на санаторно-курортне лікування за 2022 рік, залишення без розгляду звернення від 11.04.2023 щодо надання інформації щодо санаторно-курортного лікування та виплати грошової компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування, а також зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію про використане право на санаторно-курортне лікування та виплату компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування з 2013 по 2022 рік та виплати позивачу грошову компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2021-2023 роки, особі з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 75% середньої вартості путівки, то суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Прикінцевими положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» у 2023 році призупинено дію п.3 ч.1 ст.12, п.3 ч.1.ст. 13, п.3 ч.1 ст.14, п.3 ч.1 ст.15, п.6 ч.1 ст.16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то відповідно позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають до задоволення.

Проте, такі твердження суду першої інстанції є помилковими.

Так ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», норми якої діяли у 2021-2022 роках було встановлено, що за бажанням осіб з інвалідністю замість путівки на санаторно-курортне лікування вони можуть один раз на два роки одержувати грошову компенсацію: особи з інвалідністю внаслідок війни I-II груп - у розмірі середньої вартості путівки, особи з інвалідністю внаслідок війни III групи - у розмірі 75 процентів середньої вартості путівки. Грошова компенсація надається незалежно від наявності медичного висновку про необхідність санаторно-курортного лікування або медичних протипоказань.

Вказані положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяли у 2021-2022 роках, тобто на момент виникнення права ОСОБА_1 на виплату відповідної компенсації, а тому відмова відповідача у виплаті грошової компенсацію замість санаторно-курортної путівки за період 2021-2022 р. є неправомірною, оскільки дію п. 3 ч. 1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинено прикінцевими положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», тобто таке призупинення поширюється на правовідносини у 2023 році, інших застережень Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» не містить.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог слід скасувати частково і такі вимоги задовольнити частково, бо суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи у цій частині, не правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, п.2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі №300/6916/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання путівки на санаторно-курортне лікування за період 2021-2022 рік.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 інформацію про використане право на санаторно-курортне лікування та виплату компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування з 2013 по 2022 рік та виплати позивачу грошову компенсацію вартості санаторно-курортної путівки за 2021-2023 роки, особі з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 75% середньої вартості путівки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула