Справа № 380/7231/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7231/24 пров. № А/857/17494/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі № 380/7231/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїКарп`як Оксана Орестівна
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернулися в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів,Львівська обл., Львівський р-н,79016) з вимогами:

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.01.2023 пільг на оплату за житлово-комунальні послуги на дві особи: на мене, ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена моєї сім?ї - ОСОБА_2 , відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-XII;

- Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023, на дві особи: на мене, ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена моєї сім?ї ОСОБА_2 , відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП.

- Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на мою, ОСОБА_1 , користь моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі № 380/7231/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79016) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачі звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказують, що не погоджуються з висновками суду першої інстанції зазначаючи, що з 01.01.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області протиправно припинено нараховування пільги, визначеної Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на дві особи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивачі повідомлялися шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, однак рекомендоване поштове відправлення повернулося неврученим з підстав відсутності адресата за вказаною ним адресою, про що в матеріалах справи міститься відповідне відстеження рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приведених обставин, позивачі вважаються повідомленими по розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги стосовно відмови в нарахуванні та виплаті з 01.01.2023 пільг на оплату за житлово-комунальні послуги на дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є необґрунтованими, позаяк електронна особова справа ОСОБА_1 передана від органів соціального захисту до органу Пенсійного фонду України з кількістю осіб, на яких нараховується пільга - 1 особа.

Відповідно, у Пенсійного фонду України відсутні правові підстави для нарахування йому пільг на оплату житлово-комунальних послуг на дві особи та відповідно відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії № НОМЕР_1 виданого 21.01.2014.

Судом встановлено, що 16.10.2023 року ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання пільги на оплату житлово-комунальних послуг у відповідності до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551- ХІІ та на члена його сім`ї - ОСОБА_2 .

На звернення позивача від 16.10.2023 року листом від 31.10.2023 року Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області повідомлено про наступне:

Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу (далі - пільги на оплату житлово-комунальні послуг) у грошовій формі затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 (далі - Порядок № 373).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 373 структурні підрозділи з питань соціального захисту населення проводили нарахування пільг на оплату житлово - комунальних послуг по грудень 2022 року включно. Із січня 2023 року виплата пільг на оплату житлово-комунальних послуг здійснюється у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України.

Для забезпечення нарахування пільг на оплату житлово-комунальних послуг Пенсійним фондом України здійснено міграцію баз даних про одержувачів пільг станом на 01 січня 2023 року.

Вкотре зазначаємо, що Ваша електронна особова справа передана від органів соціального захисту до органу Пенсійного фонду України з кількістю осіб, на яких нараховується пільга - 1 особа. Відповідно, у Пенсійного фонду України відсутні і правові підстави для нарахування Вам пільг на оплату житлово-комунальних послуг па дві особи.

Для уточнення інформації щодо переліку житлово-комунальних послуг та/або кількості осіб, на яких розповсюджується пільга, Вам необхідно звернутися з заявою, паспортом, реєстраційним номером облікової картки платника податків посвідченням, що надає право на пільги та документами членів сім`ї, на котрі поширюється пільга, до найближчого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України, надіслати їх поштою або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, надати інформацію про загальну та опалювальну площу житла, надавачів житлово-комунальних послуг, тарифи, особові рахунки на послуги, якими користуєтесь та реквізити банківського рахунку.

Додатково зазначаємо, що згідно із пунктом 6 1 Порядку № 373 у разі, необхідності проведення перерахунку пільг за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.

Наголошуємо, що з січня 2023 року виплата пільг на оплату житлово - комунальних послуг здійснюється органами Пенсійного фонду України виключно у грошовій готівковій формі, тому інформація про розмір пільг у квитанціях надавачів житлово-комунальних послуг відсутня.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються на Ваш рахунок, відкритий в AT "Ощадбанк" НОМЕР_2 .

Оскільки пільги на оплату житлово-комунальних послуг, виплачуються Вам у грошовій готівковій формі на банківський рахунок, оплачувати житлово-комунальні послуги з січня 2023 року Ви повинні самостійно.

Також повторно зазначаємо, що з 01 січня 2023 року Ви перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та користуєтеся 100-процентною знижкою на оплату житлово-комунальних послуг як особа з інвалідністю II групи внаслідок війни відповідно до Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в межах норм, передбачених чинним законодавством.

Єдині для всієї України соціальні норми житла та соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами для надання пільг та субсидій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування" (далі - Постанова № 409).

Тобто пільга Вам нараховується відповідно до норм, визначених Постановою № 409, на одну особу, а не сум, зазначених у квитанціях, надісланих Вам надавачами житлово-комунальних послуг.

Інформацію з детально розписаними нормами та сумами пільг за період з січня по серпень 2023 року Вам було надано у листі від 26.09.2023 Х 25739-26322/Т-53/8- 1300/23.

Сума призначених та виплачених Вам пільг на оплату житлово-комунальних послуг згідно переданої справи за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2023 року становить 1313,52 грн. щомісячно, з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року - 962,84 грн., з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року - 612,15 грн.. з 01 червня 2023 року по 30 вересня 2023 року - 696,15 грн. щомісячно….

Не погоджуючись з діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-XII від 22.10.1993 року (далі Закон №3551-XII) визначила правовий статус ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян, обсяг їх соціального захисту та гарантій, зокрема передбачено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них (стаття 12), особам з інвалідністю внаслідок війни (стаття 13), учасникам війни (стаття 14), особам, на яких поширюється чинність Закону №3551-ХІІ (стаття 15), особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (стаття 16).

Відповідно до ст.4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 13 Закону №3551-XII встановлені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Так, особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги, зокрема: 1) 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 2) 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №373 Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі Порядок №373).

Відповідно до п.1 Порядку №373 цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг:

на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме:

житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком;

комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;

на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку;

на придбання твердого палива і скрапленого газу.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій), на придбання твердого палива і скрапленого газу - один раз на рік у грошовій готівковій формі.

Згідно п.3 Порядку №373 дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законами України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (крім військовослужбовців), Про Службу безпеки України, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про бібліотеки і бібліотечну справу, Про музеї та музейну справу, Про захист рослин, Про жертви нацистських переслідувань, Про охорону дитинства, Про соціальний захист дітей війни, Про культуру, Про освіту, Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою, Кодексом цивільного захисту України (крім осіб рядового і начальницького складу), Основами законодавства України про охорону здоров`я (далі - пільговики).

Відповідно до п.3-1 Порядку №373, для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком (далі - заява), до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі:

до 30 листопада 2022 р. включно - до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання - у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання);

починаючи з 1 грудня 2022 р. - до органів Пенсійного фонду України.

Пунктом 5-1 Порядку №373, пільги на оплату комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії для централізованого, автономного та індивідуального опалення розраховуються у квітні та жовтні з урахуванням тривалості опалювального сезону з 16 жовтня по 15 квітня включно.

На підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, а також інформації, отриманої відповідно до п.5 цього Порядку, розраховують щомісяця суму пільги:

на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування;

на придбання твердого палива і скрапленого газу виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, з урахуванням мінімальних норм забезпечення твердим паливом і скрапленим газом та граничних показників їх вартості.

Зазначені розрахунки проводяться:

структурними підрозділами з питань соціального захисту населення у вересні - листопаді 2022 р. до 25 числа, у грудні 2022 р. до 15 числа;

органами Пенсійного фонду України - до 25 числа кожного місяця починаючи із січня 2023 року.

Для забезпечення нарахування пільг із січня 2023 р. Пенсійним фондом України державне підприємство Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики здійснює міграцію Реєстру станом на 1 січня 2023 року.

Відповідно до п.6-1 Порядку №373 у разі зміни обставин, що впливають на розмір пільг, проводиться перерахунок розміру пільг з місяця виникнення таких обставин.

У разі необхідності проведення перерахунку пільг за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.

Постановою КМУ від 29.01.2003 №117 запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Реєстр) та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Положення №117).

Згідно п.1 Положення №117 Реєстр - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин та працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу (далі пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Пунктом 2 Положення №117 до 13.09.2022 року встановлювалось, що до Реєстру вноситься інформація про пільговиків, зокрема, про склад сім`ї пільговика.

Пунктом 2 Положення №117 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до Реєстру вноситься така інформація:

про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті громадянина України) (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податків), адреса задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) або адреса фактичного місця проживання), реквізити паспорта громадянина України, документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика;

Інформація про осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", вноситься до Реєстру диференційовано з урахуванням належності особи до визначеної підкатегорії.

У разі втрати в установленому порядку права на пільги особами, зазначеними в цьому пункті, відповідна інформація вноситься до Реєстру, за поданням органу, уповноваженого на встановлення та позбавлення відповідного статусу, за формою, визначеною в додатку 1.

Згідно п.3 Положення №117 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад/органи Пенсійного фонду України (далі - уповноважені органи):

організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати;

ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків;

вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) виконують передбачені цим пунктом функції до 30 листопада 2022 р. включно, органи Пенсійного фонду України - з 1 грудня 2022 року.

Відповідно до п.5 Положення №117 для включення до Реєстру інформації про пільговика такий пільговик подає заяву про внесення відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за формою згідно з додатком 2, та копії необхідних документів.

Згідно п.8 Положення №117 у разі зміни будь-яких відомостей, зазначених у пункті 2 цього Положення, що потребує коригування включеної до Реєстру інформації про пільговика, він повідомляє про це протягом 30 днів уповноваженому органу (до 30.11.2022 включно - структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, з 01.12.2022 - органу Пенсійного фонду України).

Пільговик має право знайомитися з даними, що містяться в Реєстрі, та у разі незгоди з ними звернутися письмово до уповноваженого органу про їх виправлення (п.9 Положення №117).

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін колегією суддів установлено, що спірні правовідносини полягають у тому, що при міграції Державним підприємством Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги станом на 1 січня 2023 року від підрозділів з питань соціального захисту населення до органів пенсійного фонду не було внесено відомостей про члена сім`ї інваліда ІІ групи внаслідок війни ОСОБА_1 , зокрема його дружини- ОСОБА_2 , для забезпечення нарахування Пенсійним фондом України пільг із січня 2023 р. відповідно до Закону у країни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП на дві особи.

Позивач в позовній заяві вказує, що по грудень 2022 року включно структурними підрозділами з питань соціального захисту населення здійснювалося нарахування пільг на оплату житлово - комунальних послуг: 100 процентна знижка на оплату житлово комунальних послуг відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 року № 3551- ХІІ на ОСОБА_1 , як інваліда ІІ групи внаслідок війни та на його дружину ОСОБА_2 , як члена його сім`ї.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Також з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є дружиною ОСОБА_1 , який є інвалідом ІІ групи внаслідок війни. ОСОБА_2 зареєстрована і проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 з 23.05.1977 року. Вказані обставини також не заперечуються відповідачем.

Отож, ОСОБА_2 є членом сім`ї ОСОБА_1 , який є інвалідом ІІ групи внаслідок війни, а відповідно нарахування та виплата пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023 мала б здійснюватися на дві особи: ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї дружину ОСОБА_2 , відповідно до Закону Ураїни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП.

Статтею 1 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» установлено, що цей Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом:

створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття;

організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів;

виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни;

надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до статті 3-1 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Єдиний державний реєстр ветеранів війни - єдина державна інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, захисту та знеособлення інформації про ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей таких осіб та членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

Пунктом 1-1 Постанови КМУ від 29.01.2003 №117 передбачено, звернення, документи Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, підлягають архівуванню та зберіганню відповідно до законодавства у сфері архівної справи та діловодства.

Пунктом Положення №117 про Реєстр осіб, які мають право на пільги, установлено, що громадяни України, які перебувають у трудових відносинах із органами Пенсійного фонду України, здійснюють наповнення Реєстру та інші повноваження публічного реєстратора, передбачені Законом України Про публічні електронні реєстри та цим Положенням.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчі органи з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та у випадках, передбачених цим Положенням, органи Пенсійного фонду України (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) забезпечують у межах повноважень формування реєстрових даних Реєстру та здійснюють інші повноваження створювачів із урахуванням вимог, передбачених Законом України Про публічні електронні реєстри та цим Положенням.

За змістом пункту 2 Положення №117 до Реєстру вноситься інформація про пільговиків, зокрема, про склад сім`ї пільговика.

Пунктом 3 названого Положення №117 органи Пенсійного фонду України:

організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати;

ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки, в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків;

забезпечують протягом робочого дня наповнення Реєстру отриманими відомостями про пільговиків шляхом електронної інформаційної взаємодії;

вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги.

Отож, з фактичних обставин справи та аналізу приведених положень законодавства слідує, що станом на грудень 2022 року Реєстр осіб, які мають право на пільги містив відомості про ОСОБА_1 , як інваліда ІІ групи внаслідок війни та члена його сім`ї - дружину ОСОБА_2 , внаслідок чого позивачам забезпечувалося надання підрозділами з питань соціального захисту населення пільг у складі двох осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

На виконання пункту 3 Положення №117 при міграції Державним підприємством Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги станом на 1 січня 2023 року від підрозділів з питань соціального захисту населення до органів Пенсійного Фонду України станом на 01.01.2023 року не було внесено відомостей про члена сім`ї інваліда ІІ групи внаслідок війни ОСОБА_1 , зокрема його дружини- ОСОБА_2 , для забезпечення нарахування Пенсійним фондом України пільг із січня 2023 р. відповідно до Закону у країни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП, а як наслідок надання пільг з вказаної дати здійснювалося на одну особу.

Таким чином, дії по міграції реєстру від органів соціального захисту населення до органів Пенсійного Фонду призвели до обмеження прав позивачів на користування пільгами у складі двох осіб.

Про обставини щодо наявності у позивачів права на отримання пільг встановлених Законом Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП у складі двох осіб: інваліда ІІ групи внаслідок війни - ОСОБА_1 та члена його сім`ї - дружини ОСОБА_2 , позивачі повідомляли органи пенсійного фонду. Крім того у своєму повідомленні вказували, що отримували у 2022 році вказані пільги у складі двох осіб.

Натомість, покликаючись на відсутність в переданому станом на 01.01.2023 року Реєстрі осіб, які мають право на пільги даних про члена сім`ї- дружину ОСОБА_2 , відповідач:

- не звернув увагу на положення пункту 1-1 Постанови КМУ від 29.01.2003 №117 та не витребував зі зберігання архівні звернення та документи на підставі яких у 2022 році забезпечувалось застосування пільг на вказаних позивачів у складі двох осіб - інваліда ІІ групи внаслідок війни - ОСОБА_1 та члена його сім`ї - дружини ОСОБА_2 ;

-всупереч положенням пункту 2 та 3 Положення №117, п.2,3,4,5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, п.п 2-5, 13 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про адміністративну процедуру» не забезпечив виконання покладеного на нього обов`язку щодо належного наповнення Реєстру отриманими відомостями про позивача, як пільговика та члена його сім`ї шляхом електронної інформаційної взаємодії на підставі звернення та документів Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, які підлягали архівуванню та зберіганню в тому числі і за наслідками отримання пільг в тому числі і у 2022 році. Наслідком чого мало б стати усунення виявлених розбіжностей, які виникли внаслідок міграції Реєстру від одного суб`єкта владних повноважень до іншого;

-не спростувавши належними доказами відсутність у позивачів права на отримання пільг, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у складі двох осіб (серед яких аналізу підлягали архівні документи та звернення на підставі яких позивачі отримували пільги в тому числі і впродовж 2022 року у складі двох осіб), відповідач проявив надмірний формалізм та недбалість яка виразилася у перекладанні на позивачів усунення виявленого недоліку при міграції Реєстру від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, що вказує на грубе порушення відповідачем статей 1 та 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що у свою чергу не відповідає принципам розсудливості та добросовісності суб`єкта владних повноважень.

Як наслідок колегія суддів приходить до висновку, що така бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.01.2023 пільг на оплату за житлово-комунальні послуги на дві особи, а зокрема на: ОСОБА_1 , як інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї - ОСОБА_2 , порушує статтю 1 та ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З урахуванням вказаної протиправної бездіяльності відповідача колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивачів з метою ефективного захисту їх прав і інтересів та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

- забезпечити внесення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги відповідних уточнень які стосуються права на нарахування та виплату пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023, на дві особи: ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї ОСОБА_2 , відповідно до Закону у країни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП;

-здійснити нарахування та виплату пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023, на дві особи на: ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена моєї сім?ї ОСОБА_2 , відповідно до Закону у країни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-ХП.

Що ж стосується позовної вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставинами справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то насамперед треба звернути увагу на те, що сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

Крім того, статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 73, 74 КАС України надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Однак, позивачами таких доказів суду не надано.

Виходячи з доводів скаржника, колегія суддів вважає їх недостатніми та позивачами не доведено наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

За таких підстав, суд першої інстанції правильно визначився відносно відмови у задоволенні позову в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії не відповідає нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу у цій частині слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям у цій частині постанови про задоволення позовних вимог. У решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі № 380/7231/24 скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та про зобов?язання здійснити дії щодо нарахування та виплати пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023.

Ухвалити у вказаній частині постанову, якою вказані вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті з 01.01.2023 пільг на оплату за житлово-комунальні послуги на дві особи: на ОСОБА_1 - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї - ОСОБА_2 , відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.2023 № 3551-XII;

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код , адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79016):

- забезпечити внесення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги відповідних уточнень, які стосуються права на нарахування та виплату пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023, на дві особи: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- здійснити нарахування та виплату пільг на оплату за житлово-комунальні послуги з 01.01.2023, на дві особи на: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) - інваліда ІІ групи внаслідок війни, і на члена його сім?ї ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), відповідно до Закону у країни Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі № 380/7231/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос