Справа № 580/4746/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року справа № 580/4746/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Олійник розглянув у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/4746/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром 3 під.2 поверх 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, 29013, ) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

10.05.2024 вх. №23737/24 позивач (представник позивача- адвокат Войтехо Надія Олегівна згідно з ордером серії АІ №1603715) з урахуванням редакції від 17.06.2024 вх.№29627/24 у позовній заяві просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.10.2023 №98 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком через неврахування до страхового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 20.07.1983 серія НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2023 №98 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком через неврахування до страхового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 20.07.1983 серія НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 усіх періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 20.07.1983 серія НОМЕР_3 з 14.10.1983 до 28.02.1984, з 08.10.1996 до 23.05.1997, а також усіх періодів роботи на території рф, у тому числі після 31.12.1991) та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.05.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні); 13.06.2024 суд, за клопотання представника позивача, залучив до участі в адміністративній справі №580/4746/24 співвідповідачем - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, 08.07.2024 постановив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання на 27.08.2024 - закрив підготовче провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 10.09.2024. Ухвалою від 03.09.2024 суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України залишив позовну заяву без руху, 13.09.2024 після усунення недоліків позову - продовжив розгляд справи.

17.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вх.№ 24872/24), 04.07.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вх. № 32599/24), 05.09.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вх.№42161/24) надали до суду відзив, представники відповідачів звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи без їх участі.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (розглянуто екстериторіально за принципом єдиної черги) від 27.10.2023 №98 - позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, позаяк відсутній необхідний страховий стаж, що має становити 30 років. За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області встановило, що страховий стаж позивача становить 26 років 05 місяців 12 днів, позаяк періоди роботи згідно трудової книжки від 20.07.1983 НОМЕР_4 внесені із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом МГІУ, МІОУ та МСЗНУ №58 від 29.07.1993. Позивач вважає, що страховий стаж з 14.10.1983 до 28.02.1984 та з 08.10.1996 до 23.05.1997 є беззаперечним, розрахунок Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій стажу позивача здійснений помилково, що призвело до необґрунтованих та неправомірних рішень про відмову у призначенні пенсії.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позов не визнав, 17.05.2024 вх. №24872/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 22.10.2023 щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі Закон № 1058), що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком мають особи, які досягли 60-річного віку та мають 30 років страхового стажу. За результатом розгляду документів, що подані до заяви встановлено, що страховий стаж позивача становить 26 років 05 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.10.2023 №98 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Під час обчислення страхового стажу позивача не враховані відомості з трудової книжки за період роботи з 14.10.1983 до 28.02.1984 (відсутня печатка організації), періоди роботи на території російської федерації з 21.04.1980 до 31.12.1991 (з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року), з 08.10.1996 до 23.05.1997 - слабкий відбиток печатки, тому дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 08.03.2025.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області позов не визнав, 04.07.2024 вх. №32599/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що позивач 22.10.2023 звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за екстериторіальним принципом заява розподілена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області, рішення від 27.10.2023 відмовлено у призначені пенсії.

03.11.2023 позивач повторно звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява розподілена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, рішенням від 07.11.2023 відмовлено у призначені пенсії. У Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області немає законних підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позаяк загальний страховий стаж позивача складає 26 років 5 місяців 12 днів.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позов не визнав, 05.09.2024 вх. №42161/24 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2023 №98 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до заяви від 03.11.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. За доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано: період з 14.10.1983 до 28.02.1984 (запис про звільнення з роботи не завірений печаткою), період з 08.10.1996 до 23.05.1997 (запис про звільнення з роботи завірений нечітким відтиском печатки), періоди роботи з 01.01.1992 до 04.05.1992, з 06.06.1992 до 20.10.1992, з 27.10.1992 до 17.08.1993, з 20.08.1993 до 29.12.1993, 30.12.1993 до 30.12.1995 (з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, стаж роботи зараховується до 31.12.1991). Відповідно до поданих документів відповідач визначив страховий стаж позивача 26 років 05 місяців 12 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Інших документів, що підтверджують періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивачем під час звернення з метою призначення пенсії не надано.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

22.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії по досягненню 60-річного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області екстериторіально за принципом єдиної черги, за результатами розгляду заяви прийняте рішення від 27.10.2023 №98, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу, який мав становити 30 років відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду заяви позивача з наданими документами для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області встановленого, що страховий стаж позивача становить 26 років 05 місяців 12 днів. До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки від 20.07.1983 НОМЕР_5 , з 14.10.1983 по 28.02.1984 (відсутня печатка організації), періоди роботи на території російської федерації з 21.04.1980 по 31.12.1991 (з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року), з 08.10.1996 по 23.05.1997 - слабкий відтиск печатки.

03.11.2024 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії, яку за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, проте рішенням від 07.11.2023 №98 відмовлено у призначені пенсії з аналогічних підстав.

Позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що належить скасувати, тому звернувся до суду з позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародниха договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Право на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Конституції України). Згідно із п. 6 ч.1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.09.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Згідно із абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30.06.2000 незалежно від перерв. Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Згідно з частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій.

Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком прийняте за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1). Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо здійснити перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Згідно із абзацами першим та другим пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала, зокрема, особа, яка звертається за пенсією. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 під час приймання документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи. Відповідно до статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Роботодавець або його правонаступник має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами: виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №527/1655/17).

Призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Відповідно до статті 5 Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Відповідно до частин другої та третьої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 належить застосуванню під час зарахування спірного стажу роботи позивача, оскільки Угода була чинною на момент набуття стажу.

У Рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 зазначено, що конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, що законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, тобто суд не може підміняти (у зарахуванні стажу чи призначенні пенсії) орган ПФУ, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Оцінюючи доводи та докази сторін, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд зазначає таке. Покликання відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області і Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про те, що запис трудової діяльності за період роботи з 14.10.1983 до 28.02.1984 під час звільнення не засвідчений печаткою організації, за період роботи з 08.10.1996 до 23.05.1997 має слабкий відтиск печатки, а тому неможливо врахувати до стажу, суд оцінює критично та відхиляє як необгрунтовані, позаяк доводи не спростовують здійснений запис про перебування позивача у трудових відносинах з роботодавцем (що може бути перевірений в установленому порядку органом ПФУ).

Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі №159/4178/16-а та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17 зазначив, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

У трудовій книжці позивача містяться записи №3-№4 за період роботи з 14.10.1983 до 28.02.1984 (під час звільнення відсутня печатка організації за наявного штампу), записи №12-24 період з 21.04.1990 до 31.12.1991 (щодо роботи в рф), записи № 25- 26 період роботи з 08.10.1996 до 23.05.1997 (слабкий відтиск печатки, проте печатка підпиємства присутня), проте у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області помилково зазначений період з 21.04.1980 замість 21.04.1990 (записи №12-24).

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах з обліку трудового стажу та зазначення номеру та дати наказу на звільнення з роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, позаяк працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційних гарантій щодо права на соціальний захист під час вирішення питань обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 висловлено позицію, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Верховний Суд в постанові від 18.11.2022 за результатом розгляду справи №560/3734/22 зазначив: п.95 - основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Припинення з 01.01.2023 російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не може бути підставою для відмови у зарахуванні страхового стажу позивача, позаяк ч. 2 ст. 13 Угоди передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Надаючи оцінку позовній вимозі зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 всіх періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки від 20.07.1983 серія НОМЕР_3 з 14.10.1983 до 28.02.1984, з 08.10.1996 до 23.05.1997, а також усіх періодів роботи на території РФ, у тому числі після 31.12.1991) та призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд доходить висновку про необгрунтованість, позаяк саме цей відповідач не розглядав звернення особи з відповідними матеріалами, тому у частині вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належить відмовити як передчасним.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Суд доходить висновку за результатом перевірки доводів сторін, що відповідачі Головне управління ПФУ в Черкаській області та Головне управління ПФУ в Хмельницькій області немотивовано, передчасно і неправомірно ухвалив управлінське рішення - протиправно відмовив позивачу під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком, тому суд за встановлених обставин і оцінених доказів визнає, що у відповідачів наявні дискреційні повноваження щодо можливості вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень - мотивованої відмови та з урахуванням заходів перевірки відомостей для сприяння позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення ухваленням рішення про зарахування стажу.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту такого права, який відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб`єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта. Рішення, яке приймається суб`єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає усім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Зважаючи на те, що прийняті рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.10.2023 №98, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2023 №98 є немотивованими і протиправними, що прийняті без всебічного, повного та об`єктивного розгляду та перевірки поданих позивачем документів до заяви ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком під час оцінки набутого стажу згідно із записами у трудовій книжці та у межах дії Угоди, тому ухвалені без обґрунтування підстав та без урахування усіх обставин індивідуальні акти від 27.10.2023 №98 та від 07.11.2023 №98 є протиправними і незрозумілими для подальшого моделювання поведінки позивачем - чому саме відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області дійшли висновку про відмову, чим не сприяли позивачеві у реалізації права на пенсійне забезпечення, що належать скасуванню.

З урахуванням повноважень суду відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до повноважень відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обставин розгляду заяви позивача від 03.11.2024 про призначення пенсії за віком, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту права позивача на пенсійне забезпечення з огляду на принципи належного врядування необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.11.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням підходів клінтоорієнтованого сервісу, висновків суду та дотриманням вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судові витрати розподіляються у частині задоволення позовних вимог про скасування індивідуальних актів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Враховуючи, що позивач сплатив 3633,60 грн (квитанція від 07.05.2024 №СВ08388077/1 у сумі 2422,40 грн, №СВ08478927/1 від 14.06.2024 - 1211,20 грн), позовні вимоги задоволено частково у межах вимог до двох відповідачів, наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а. Суд встановив відсутність порушеного права - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, тому в цій частині відмовив у задоволенні вимоги - судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.10.2023 №98 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2023 №98 у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 із урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, 29013, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ]; Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області [майдан Свободи, Держпром 3 під.2 поверх 2, м. Харків, 61022, ]; Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області [вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, 29013, ].

Рішення суду складене 07.10.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА