Справа № 200/6087/24
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 жовтня 2024 року Справа №200/6087/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивача з 01.09.2016; зобов`язання відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивача та виплати заборгованості з щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.09.2016.

Ухвалою суду від 06.09.2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Позивачем надане клопотання про поновлення строків звернення до суду, в якому вона посилається на респіраторну інфекцію COVID-19 та запровадження військового стану на території України.

Суд вважає посилання позивача на наявність підстав для поновлення строку звернення до суду у зв`язку з COVID-19 та військовим станом таким, що є необґрунтованим, враховуючи наступне.

Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, за змістом вищезазначених норм, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Таким чином, законодавством регламентований розумний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Крім того, постановою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 500/1224/23 передбачено наступне: Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (пункт 45).

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку. (пункт 46).

У постановах Верховного Суду від 12.06.2024 року у справі № 200/9647/21, від 05.06.2024 року у справі № 200/9654/21 та № 200/9660/21 наведений висновок, що посилання на факт запровадження карантинних заходів без зазначення обставин, що безпосередньо пов`язанні з карантином та об`єктивно вилинули на пропуск строку, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, у постанові від 11.04.2023 у справі № 640/13934/22 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС (в редакції Закону №731-ІХ від 18.06.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Отже, саме лише посилання на факт запровадження карантинних заходів без зазначення обставин, що безпосередньо пов`язанні з карантином та об`єктивно вилинули на пропуск строку, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду..

Крім того, суд враховує наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введений в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому продовжений.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Згідно статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22), введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2024 року у справі № 520/3217/23, від 13 вересня 2022 року у справі № 320/10756/21, від 02 лютого 2023 року у справі № 640/24686/21, від 19 вересня 2023 року у справі № 520/6294/23, від 16 травня 2024 року у справі №120/7838/23, від 23 травня 2024 року у справі № 400/8953/23, від 06 червня 2024 року у справі № 400/3941/23.

Крім того, суд вважає, що до введення на всій території України воєнного стану позивачем пропущений строк звернення до суду більш ніж на кілька років.

Разом з цим, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Як вбачається з заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, позивачем не вказані обставини, які б унеможливили її звернення до суду у визначені законом строки, тобто, посилання на введення в Україні воєнного стану не є підставою для поновлення процесуального строку.

Суд вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали їй реалізувати своє право у межах визначеного процесуального строку; а також не надано доказів вжиття нею розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення.

Таким чином, суд вказує про відсутність у цій справі належних та допустимих доказів для задоволення клопотання позивача про поновлення строків звернення до суду та наявність підстав для задоволення цього клопотання про застосування наслідків пропущення строку звернення до суду.

Згідно частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач звернувся з позовом з порушенням строку звернення до адміністративного суду та суд не вбачає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суд, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивача з 01.09.2016; зобов`язання відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку позивача та виплати заборгованості з щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.09.2016 повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Давиденко