Справа № 444/2039/24
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2039/24
Провадження № 2-а/444/27/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2051252 від 02.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ :

09.05.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Спічак М.Л., звернувся в Жовківський районний суд Львівської області з позовною заявою до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2051252 від 02.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовної заяви покликався на наступне.

Вказує, що постановою серії ЕНА №2051252 по справі про адміністративне правопорушення від 02.05.2024 року, винесеною поліцейським ВП №2 (м.Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, ОСОБА_1 , 02.05.2024 року о 11:04 год. в с. Боянець на автодорозі Р-15, керуючи транспортним засобом, не увімкнув завчасно показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.4.ПДР - Несвоєчасне подання попереджувальних сигналів.

Вважає, що постанова серії ЕНА №2051252 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Вказує, що 02.05.2024 року о 11.04 год., ОСОБА_1 дійсно перебував в автомобілі, який безпідставно зупинили працівники поліції. Працівник поліції звинуватив ОСОБА_1 у порушенні п.9.4.ПДР - несвоєчасне подання попереджувальних сигналів. ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним порушень ПДР і на підтвердження своїх слів запропонував опитати свідків та очевидців, які були поруч і підтверджували його невинуватість, однак старший сержант поліції ОСОБА_2 , без фактичного проведення розгляду справи та без доказів вини, всупереч вимог закону, виніс відносно ОСОБА_1 оскаржувану постанову.

Вважає, що вказану постанову винесено з порушенням вимог чинного законодавства, яка є незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки відомості, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені доказами, при винесенні цієї постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП України, не забезпечено право на захист, а складення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення проводилось без фактичного розгляду справи в один і той же день та однією особою, тому носить формальний характер розгляду справи, адже поліцейським не досліджено докази по справі, не встановлено та не опитано свідків. Не долучено матеріалів фото чи відеозапису, тощо.

Зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Ухвалою суду від 17.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 10.06.2024 ухвалено відкласти розгляд справи на 17.07.2024.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року відкладено судове засідання на 07 жовтня 2024 року.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовну заяву просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується довідкою про доставку електронного документу та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов чи будь-яких клопотань не подав, позиції щодо позову не висловив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 2051252 від 02.05.2024 року ОСОБА_1 02.05.2024 о 11 год 04 хв в селі Боянець Червоноградського району Львівської області, на а/д Р-15, керуючи т/з Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , не увімкнув завчасно показник повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.4 ПДР - несвоєчасне подання попереджувальних сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, не надав жодного належного чи допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а (2а/204/27/17).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідач викликався в судове засідання для надання пояснень, або надання будь-яких додаткових доказів, однак такий не з`явився, відзиву не надав.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду відзиву на позовну заяву, а так само доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи, що відповідач не надав суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанову про накладення адміністативного стягнення слід скасувати.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2051252 від 02.05.2024 року винесену поліцейським ВП № 2 (м. Сокаль) Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Антош Олегом Михайловичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі.

Апеляційна скарги на судове рішення відповідно до ст. 286 КАС України може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 07.10.2024.

Суддя Р. Б. Ясиновський