Справа № 140/6502/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6502/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 25.06.2004 зареєстрований фізичною особою-підприємцем (далі ФОП), номер запису: 0014604, основний вид діяльності за КВЕД було визначено 69.10 «Діяльність у сфері права»; перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку за ставкою 5 %.

Через засоби поштового зв`язку позивач ОСОБА_1 отримав вимогу ГУ ДПС у Волинській області про сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок, ЄСВ) від 12.04.2024 № Ф-6010-0320 на суму 9086,85 грн (штраф в розмірі 5021,55 грн та пеня в сумі 4065,30 грн).

08.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання обґрунтованого розрахунку сум пені та штрафу із зазначенням конкретної суми, з якої вони нараховувались, та конкретного періоду.

Листом від 22.05.2024 за № 7627/6/03-20-13-04-06 ГУ ДПС у Волинській області, у відповідь на звернення позивача, надіслало рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1266/03-20-24-06-06 від 23.01.2024 та розрахунок штрафної санкції за період з 21.10.2014 по 13.04.2020.

Позивач не погоджується із вказаною вимогою та рішенням про застосування фінансових санкцій, оскільки за 2014 рік подав щорічний звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску. Крім того, зазначає, що в повній мірі сплатив суму ЄСВ в розмірі 5071,80 грн, адже така сума відображена у довідці форми ОК-5 станом на 31.05.2024.

Стосовно періоду 2017-2020 рр., то позивач подавав щорічну звітність з ЄСВ (Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску та нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування), про що свідчать квитанції № 2 від 10.02.2018 (за 2017 рік); від 26.01.2019 (за 2018 рік), від 17.01.2020 (за 2019 рік); від 05.02.2021 (за 2020 рік).

Позивач стверджує, що жодної недоїмки, що могло б потягнути нарахування штрафу та пені, допущено не було, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваної вимоги та рішення.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2024 № Ф-6010-0320 та рішення ГУ ДПС у Волинській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1266/03-20-24-06-06 від 23.01.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 63).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 66-69) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних вимоги та рішення.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.06.2004 зареєстрований як ФОП, номер запису: 0014604, основний вид діяльності за КВЕД «69.10 Діяльність у сфері права», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2024 (а. с. 31).

12.04.2024 ГУ ДПС у Волинській області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-6010-0320, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 31.03.2024 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 9086,85 грн, в т. ч. 5021,55 грн штрафу та 4065,30 грн пені, яку вимагало сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги (а. с. 15).

Станом на 04.03.2024 в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 дійсно відображена заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 9086,85 грн (а. с. 86).

Листом від 22.05.2024 за № 7627/6/03-20-13-04-06 (а. с. 26) ГУ ДПС у Волинській області, у відповідь на запит позивача, повідомило, що згідно даних ІКС «Податковий блок» за кодом бюджетної класифікації 71040000 (ЄСВ для ФОП, у т. ч. які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) станом на 31.03.2014 обліковується заборгованість в сумі 9086,85 грн.

Судом також встановлено, що 23.01.2024 ГУ ДПС у Волинській області прийняло рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1266/03-20-24-06-06, відповідно до якого до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 5048,49 грн (10% до 01.01.2015) за період з 21.10.2014 по 13.04.2020, та нарахована пеня в розмірі 4065,30 грн (0,1% суми недоїмки) (а. с. 28).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, та нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) в частині правових та організаційних засад забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умов та порядку його нарахування і сплати та повноважень органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За приписами пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Абзацом першим пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно із абзацом другим пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За визначеннями, наведеними у пунктах 4, 5 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця, тоді як, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому, суд зазначає, що до 01.01.2015 розмір штрафу становив 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно із пунктом 1 частини дванадцятої статті 25 Закону № 2464-VI податкові органи застосовують до банків, небанківських надавачів платіжних послуг такі фінансові санкції: за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки податкових органів або на єдиний рахунок сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті, нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування (зарахування), та накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не зарахованих (неперерахованих) сум.

З матеріалів справи вбачається, що до позивача ОСОБА_1 як до ФОП застосовано штраф та йому нарахована пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.10.2014 по 13.04.2020 в сумі 9086,85 грн.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за № 460/26905 (далі Порядок № 435; чинний на момент виникнення спірних правовідносин), ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми «початкова».

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 протягом 2014, 2017-2020 рр. подавав до контролюючого органу звіти за формою № Д5 (річна) про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску саме як ФОП, в тому числі і ті, які обрали спрощену систему оподаткування самі за себе разом з таблицею 2 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування», таблицею 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та вказані звіти були прийняті контролюючим органом, що підтверджується у всіх випадках квитанцією № 2 (а. с. 36-50).

Крім того, починаючи з січня 2018 року позивач здійснював такі платежі з ЄСВ: 2457,18 грн згідно платіжного доручення №5 від 11.04.18 (за І кв. 2018 року) (а. с. 51); 2457,18 грн згідно платіжного доручення №13 від 10.07.18 (за ІІ кв. 2018 року) (а. с. 51 зворот); 2457,18 грн згідно платіжного доручення №1 від 10.10.18 (за ІІІ кв. 2018 року) (а. с. 52); 2458,00 грн згідно платіжного доручення №10 від 10.12.18 (за ІV кв. 2018 року) (а. с. 52 зворот); 2754,18 грн згідно платіжного доручення №19 від 17.04.19 (за І кв. 2019 року) (а. с. 53); 2760,00 грн згідно платіжного доручення №28 від 04.10.19 (за II кв. 2019 року) (а. с. 54 зворот); 2755,00 грн згідно платіжного доручення №30 від 04.10.19 (за ІII кв.2019 року) (а. с. 54); 2760,00 грн згідно платіжного доручення №33 від 10.01.20 (за ІV кв. 2019 року) (а. с. 55); 2080,00 грн згідно платіжного доручення №39 від 13.04.20 (за січень-лютий 2020 року) (а. с. 55 зворот); 1040,00 грн згідно платіжного доручення №49 від 13.04.20 (за ІІ кв. 2020 року) (а. с. 56); 3180,00 грн згідно платіжного доручення №55 від 04.09.20 (за III кв. 2020 року) (а. с. 56 зворот); 3300,00 грн згідно платіжного доручення №75 від 14.01.21 (за ІV кв. 2020 року) (а. с. 57).

Суд звертає увагу, що з оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Волинській області від 23.01.2024 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 1266/03-20-24-06-06 та розрахунку штрафної санкції (а. с. 28-29) вбачається застосування до позивача штрафу у розмірі 5048,49 грн (10% до 01.01.2015) та нарахування пені в розмірі 4065,30 грн (0,1 % суми недоїмки) за період з 21.10.2014 по 13.04.2020.

Водночас, відповідач не довів наявності у позивача заборгованості зі сплати ЄСВ за вказаний період.

Так, станом на 31.12.2023 в ІКС «Податковий блок» за кодом бюджетної класифікації 71040000 (ЄСВ для ФОП, у т. ч. які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) у позивача ОСОБА_1 обліковується не заборгованість, а навпаки переплата в розмірі 26,94 грн (а. с. 74).

Крім того, у кабінеті платника податків ФОП ОСОБА_1 станом на 31.12.2015, 31.12.2016, 31.12.2017, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 відображена інформація про відсутність заборгованості зі сплати ЄСВ (а. с. 16 зворот 25), а у довідці за формою ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) від 31.05.2024 (а. с. 32-35) відображена сплата позивачем ЄСВ за період 2014 березень 2024 року, за винятком періоду березень-травень 2020 року, протягом якого позивач був тимчасово звільнений від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на підставі пункту 9-10 розділу VIII Закону № 2464-VI (в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 533-IX).

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів наявності правових та фактичних підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 5048,49 грн (10% до 01.01.2015) та нарахування пені в розмірі 4065,30 грн (0,1 % суми недоїмки) за період з 21.10.2014 по 13.04.2020 згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 23.01.2024 № 1266/03-20-24-06-06, а також для формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2024 № Ф-6010-0320, при цьому, у матеріалах справи наявні докази своєчасної та повної сплати позивачем єдиного внеску, у зв`язку із чим на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних вимоги та рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1937,92 грн, що був сплачений за подання позову в електронній формі, у якому заявлено дві самостійні позовні вимоги, згідно з квитанцією від 21.06.2024 (а. с. 6, 62).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 23 січня 2024 року № 1266/03-20-24-06-06.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 12 квітня 2024 року № Ф-6010-0320.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1937 гривень 92 копійки (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім гривень дев`яносто дві копійки).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх