Справа № 206/4020/24
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4020/24
Провадження № 2-а/206/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Бублейник В.В.,

за участю представника позивача Гудим І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Гудим І.В. звернувся до Самарського районного суду міста Дніпропетровська із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови № 798 від 24.07.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, позов обґрунтовано наступним.

24 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 головним спеціалістом командування ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №798 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено у той же день, одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 24.07.2024 року об 17-00, тобто після офіційного робочого часу ІНФОРМАЦІЯ_3 . В результаті чого, Постановою № 9459 від 24.07.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення тимчасово виконуючим обов`язки на чальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальником мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 було визнано винним Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 25500,00 грн. Позивач вважає, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є протиправними та не відповідають приписам законодавства України, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови. Позивач нібито був доставлений працівниками Національної поліції до Самарського РТПК та СП міста Дніпро. Проте, позивач наполягає, що прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_4 добровільно, як і кожні минулі дні, в які не міг потрапити в ІНФОРМАЦІЯ_5 через неймовірно великі черги. При ньому, протокол про адміністративне затримання відносно Позивача не складався, в базі розшуку Позивач не перебував. В позові позивач наполягав на тому, що до матеріалів адміністративного протоколу відносно останнього не долучено доказів примусового доставляння до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не долучено доказів звернення працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 міста Дніпро до органів Національної поліції України, в результаті чого Постанова № 9459 від 24.07.2024 року була прийнята всупереч вимогам ст. 280 КУпАП.

На підставі вищевикладене представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Гудим І.В. просила скасувати постанову № 9459 від 24.07.2024, прийняту тимчасово виконуючим обов`язки начальника (керівника) ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. З ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 25500,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою №9459 від 24.07.2024 року - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп., а також за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 8000, 00 грн (вісім тисяч гривень) 00 копійок.

02.08.2024 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні /а.с.26/.

Не погодившись із заявою ОСОБА_1 , представником відповідача надано відзив, який обґрунтовано тим, що тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальником мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 винесено постанову від 24.07.2024 року № 9459 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП за фактом порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності до штрафу у розмірі 25500 грн. Відповідно до встановлених у справі обставин, 20.07.2024 під час проведення перевірки військово-облікових даних було встановлено, що 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 під супроводженням працівників Національної поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виконання військового обов`язку (не з`явлення за повісткою) для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП. 24.07.2024 року під час проведення перевірки військово-облікових документів та проведення уточнення облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2015 року не проходив військово-лікарську комісію, що стало підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП (постанова за справою про адміністративне правопорушення № 6339 від 24.05.24 за ч.1 ст.210 КУпАП, яка не оскаржена та набула чинності).

У з зв`язку відсутністю у територіального центру комплектування даних щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби під час мобілізації, останньому 24.05.2024 року, відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.68 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 вручено направлення на проходження військово-лікарської комісії. Крім того, згідно з Указом Президента України № 65 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» зі змінами, під час мобілізації громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в той же день вручено під особистий підпис повістку керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 012463 про явку о 18.00 год. 24.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 з результатами проходження медичного огляду. Однак, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після початку проходження військово-лікарської комісії 24.05.2024 року самовільно припинив проходження медичного огляду (який станом на 24.07.2024 ріку ним не пройдено) та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, зазначені в отриманій ним повістці, без поважних причин. Про причини неявки не повідомив. У зв`язку з чим порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 17 Закону України «Про оборону».

Як зазначалось вище, 24.05.2024 року позивач під особистий підпис отримав повістку № 021074 про виклик на 15.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, у визначену дату позивач медичний огляд не пройшов, до РТЦК не з`явився, а також не повідомив про причини своєї неявки. Підтвердженням факту отримання позивачем повістки є розписка в отриманні повістки, засвідчена його особистим підписом.

На момент винесення оскаржуваної постанови, тобто на 24.07.2024 року діяла редакція ст. 38 КУпАП (в редакції від 19.05.2024 року), яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Зважаючи на те, що з моменту вчинення даного адміністративного правопорушення (24.05.2024 року) не пройшло одного року, строк притягнення до адміністративної відповідальності на момент винесення оскаржуваної постанови (24.07.2024) не сплинув.

На спростування доводів позивача про критичне ставлення до наявності повноважень у відповідних уповноважених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 на складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по даній адміністративній справі, надаємо відповідні копії наказів.

На підставі викладеного, Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі /а.с.42-46/.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій, останній просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі на підставі викладеного у позовній заяві /а.с.68-70/.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити зазначивши, що Відповідачем зазначено кваліфікацію минулого правопорушення із чітким посиланням на постанову за справою про адміністративне правопорушення №6339 від 24.05.2024 року, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч.1 ст.210-1 КУпАП). На думку представника Позивача повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке останнього вже було піддано адміністративному стягненню мало б кваліфікуватися за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, жодних кваліфікуючих ознак, які утворюють склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, у постанові не наведено.

Крім того, представник наполягала на тому, що частина 1 ст. 61 Конституції України забороняє притягати фізичну особу щонайменше двічі до юридичної відповідальності одного виду (цивільно-правової, кримінальної, адміністративної, дисциплінарної тощо) за одне й те саме правопорушення (цивільно-правовий делікт, злочин, адміністративне або дисциплінарне правопорушення). Однак, позивача було двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення, кваліфікувавши його за різними частинами статті 210 КУпАП - за ч.1 та за ч.3. У зв`язку з чим представник позивача вважає дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є протиправними та не відповідають приписам законодавства України. Також, представник позивача зазначила, що позивач добровільно приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою надання відомостей щодо проходження ВЛК та надання довідки від ТОВ «Дніпровський електро - механічний завод» щодо бронювання Позивача. Проте, дана довідка була проігнорована під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і відповідно винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, Позивач з 01.08.2024 року мобілізований, проходить службу у Військовій службі НОМЕР_2 .

У судове засідання представник відповідача не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення учасників у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є військовозобов`язаний який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2015 року.

Також, судом встановлено, що 24 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 . головним спеціалістом командування ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 798 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, з якого вбачається, що 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 під супроводженням працівників Національної поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виконання військового обов`язку (не з`явлення за повісткою) для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП.

24.07.2024 року під час проведення перевірки військово-облікових документів та проведення уточнення облікових даних вказаного громадянина було встановлено,що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 2015 року не проходив військово-лікарську комісію (постанова за справою про адміністративне правопорушення №6339 від 24.05.24 за ч. 1 ст. 210 КУпАП).

У зв`язку з чим останньому 24.05.2024 року, відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 вручено направлення на проходження військово-лікарської комісії.

Крім того, згідно з Указом Президента України № 65 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» зі змінами, під час мобілізації громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в той же день вручено під особистий підпис повістку керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 про явку о 18.00 год. 24.05.2024 року з результатами проходження медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після початку проходження військово-лікарської комісії 24.05.2024 року самовільно припинив проходження медичного огляду (який до теперішнього часу ним не пройдено) та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, призначені в отриманій ним повістці, без поважних причин. Про причини неявки не повідомив. У зв`язку з чим порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 17 Закону України «Про оборону».

Приймаючи до уваги, що з 17.03.2014 року Указом Президентам № 303 (2014) оголошено мобілізацію, чим введено особливий період та Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» зі змінами від 24.05.2022 р., яким введено воєнний час, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто повторне протягом року порушення законодавства «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за яке особу вже було піддано адміністративному покаранню, вчиненого в особливий період.

Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 17.00 годині 24.07.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , каб. 208 /а.с.52-54/.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 на ВЛК, у встановленої формі відповідно до затвердженою Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

24.07.2024 Постановою № 9459 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 про адміністративні правопорушення тимчасово виконуючим обов`язки на чальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальником мобілізаційного відділення капітаном ОСОБА_3 було визнано винним Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 25500,00 грн..

Як встановлено із вказаної постанови 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 під супроводженням працівників Національної поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який ухиляється від виконання військового обов`язку (не з`явлення за повісткою) для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, під час проведення перевірки військово-облікових документів та проведення уточнення облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2015 року не проходив військово-лікарську комісію. У зв`язку з чим останньому 24.05.2024 року, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 вручено направлення на проходження військово-лікарської комісії. В той же день ОСОБА_1 вручено під особистий підпис повістку керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 №012463 про явку о 18.00 год. 24.05.2024 року з результатами проходження медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після початку проходження військово-лікарської комісії 24.05.2024 року самовільно припинив проходження медичного огляду (який до теперішнього часу ним не пройдено) та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, зазначені в отриманій ним повістці, без поважних причин. Про причини неявки не повідомив. У зв`язку з чим порушив частину 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 17 Закону України «Про оборону». Приймаючи до уваги, що з 17.03.2014 року Указом Президента № 303 (2014) оголошено мобілізацію, яким введено особливий період та Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» зі змінами від 24.05.2022 р., яким введено воєнний час, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, вчиненого в особливий період. Враховуючи, що громадянин (громадянка) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, постановлено накласти на гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штраф у сумі 25500,00 грн..

Частиною третьою статті 1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини 7 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзацу 11 статті 1Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно доабз.3ч.10ст.1ЗаконуУкраїни «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз.6ч.10ст.1ЗаконуУкраїни «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Згідно з абз. 2,8 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За правилами частин 2-4 статті 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками,військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналіз наведених норм у контексті спірних правовідносин та доводів сторін свідчить про наступне.

Для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови відповідача необхідно встановити обставини вручення позивачу повістки про виклик до ТЦК на 18:00 год. 24 травня 2024 року.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМ України від 16 травня 2024 р. № 560 (у редакції станом на 22.05.2024), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: - у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку.

Проте, матеріали справи не містять зазначеної у постанові № 9459 від 24.07.2024 повістки №012463 про явку о 18:00 год. 24.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач не довів належними доказами сповіщення ОСОБА_1 про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 в зазначений час.

На підставі вищевикладеного та відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч.1,6 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 605,60 грн. сплачений за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 19, 20, 72-77, 139, 241-247, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 9459 від 24.07.2024 року винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника (керівника) ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн..

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП за постановою № 9459 від 24.07.2024 року закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 605 грн.60 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 30.09.2024 року.

Суддя: Т.В. Нестеренко