Справа № 380/6975/24
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 рокусправа № 380/6975/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Оперативно-тактичне угруповання Суми про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 12.03.2022 по 30.06.2023 проходив військову службу на посаді інструктора з водіння у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2022 №184, позивач з 16.07.2022 вибув у відрядження до оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск до окремого розпорядження. Згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2022 №101 позивача залучено до воєнних (бойових дій) у складі сил та засобів ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

Позивач зазначає, що брав безпосередню участь в бойових діях і перебував на території ведення бойових дій, тому відповідно до вимог чинного законодавства йому передбачена виплата додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі в бойових діях. Утім за період з 16.07.2022 по 16.11.2022 позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода в розмірі лише 30000,00 грн на місяць. Позивач неодноразово звертався із рапортами до командування ВЧ НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди, але відповіді не отримував. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 08.04.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У поданому суду відзиві відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. По суті позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 з 16.07.2022 по 18.11.2022 був відряджений до оперативно-тактичного угрупування Суми з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА. ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. З Оперативно-тактичного угруповання Суми жодних підтверджувальних документів про безпосередню участь ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не надходило. Для здійснення донарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях необхідні підтверджувальні документи з військової частини, до якої він був відряджений. Отже, бездіяльності з боку військової частини НОМЕР_1 немає.

Ухвалою суду від 27.05.2024 залучено до участі у справі в якості відповідача - Оперативно-тактичне угруповання Суми.

Відповідач 2 відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

Позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2022 по 30.06.2023 на посаді інструктора з водіння.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2022 №184, позивач з 16.07.2022 вибув у відрядження до оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою підтримання постійного рівня готовності підрозділів РВіА, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск до окремого розпорядження.

Згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування Суми від 19.07.2022 №101, позивача залучено до воєнних (бойових) дій у складі сил та засобів ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування Суми від 18.12.2022 №253, позивач вибув з сил та засобів ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_2 у військову частину НОМЕР_1 .

У довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 12.06.2023 №62, зазначено, що позивач в період з 16.07.2022 по 16.11.2022 брав участь у вказаних заходах, перебуваючи у Сумській області, Великописарівському районі, с. Іванівка. Підстава: бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск, наказ командира оперативно-тактичного угрупування Суми №253 від 18.12.2022, накази командира військової частини НОМЕР_1 №184 від 16.07.2022, №309 від 18.11.2022.

До матеріалів справи долучені копії рапортів позивача про виплату йому додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 16.07.2022 по 16.11.2022. У позові зазначено про неотримання відповіді на ці рапорти.

Позивач не погодився з такою бездіяльністю відповідача щодо не виплати в повному обсязі додаткової винагороди, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по теперішній час.

Закон України Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон 2011-ХІІ), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (надалі Постанова № 168) (у редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), встановлювалось, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд зауважує, що наказом командира оперативно-тактичного угрупування Суми від 19.07.2022 №101, позивача залучено до воєнних (бойових) дій у складі сил та засобів ОТУ Суми в умовах збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

Також факт безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України підтверджений довідкою від 12.06.2023 №62, виданою командиром ВЧ НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях, передбачених п. 2 Розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, із наступних підстав (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт (донесення) командира підрозділу).

Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, шляхом доповнення Порядку новим розділом № XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Ці зміни вступили у дію з 01.02.2023, а спірні правовідносини стосуються періоду з 16.07.2022 по 16.11.2022 .

Також суд зауважує, що відповідно до пункту 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Тобто, позивач виконуючи бойові завдання у складі сил та засобів оперативного тактичного угрупування "СУМИ" залишався на грошовому забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Крім того відповідач не ставить під сумнів оригінальність поданих позивачем документів, у тому числі довідку військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2023 №65 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка містить посилання на підстави видачі такої довідки, а саме бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 14.07.2022 №610/дск, наказ командира оперативно-тактичного угрупування Сумивід 18.12.2022 №253 та накази командира військової частини НОМЕР_1 №184 від 16.07.2022 та №309 від 18.11.2022.

Відтак позивач підтвердив належними доказами факт залучення позивача у період з 16.07.2022 по 16.11.2022 для ведення бойових дій.

При вирішенні справи суд також застосовує правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі № 560/3141/23.

У вказаній справі Верховний Суд зазначив, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи , до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Відтак Верховний Суд дійшов висновку, що довідки є належними доказами підтвердження наявності права у позивача на виплату додаткової винагороди у відповідному розмірі.

Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23, від 24.05.2024 по справі № 120/4967/23.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що введення документів, передбачених законодавством, які б підтверджували участь відряджених військовослужбовців у бойових діях або у здійсненні заходів, належить до виключної компетенції військових частин за місцем несення служби та перебування у відрядженні, а тому відсутність таких документів за умови наявності інших належних, достовірних, допустимих та неспростованих доказів, які доводять факт безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або здійсненні заходів, не може позбавляти права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди. Тягар за неналежне ведення документації має нести військова частина, а не військовослужбовець.

Враховуючи наведене та норми постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, позивач має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,0 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про його стягнення з відповідача.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінетом Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації за період з 16.07.2022 по 16.11.2022.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна