Справа № 577/4174/24
Суддя: Потій Н. В.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4174/24
Провадження № 2-а/577/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

з участю секретаря Подейко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.07.2024 АП №1634 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.06.2024 у Мельнянській сільській раді Конотопського району Сумської області отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 24.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . У визначений день прибув за викликом, йому було видано направлення на проходження ВЛК для вирішення питання щодо призову на військову службу та повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.06.2024 р. У цей же день пройшов обстеження та медичний огляд у всіх лікарів, крім терапевта та офтальмолога, який направив на дообстеження у офтальмолога на 11:00 год 10.07.2024 р. до КНП «Конотопська ЦРЛ ім. М.Давидова». 02.07.2024 його було доставлено співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснивши ситуацію співробітникам про направлення на обстеження до офтальмолога на 10.07.2024, йому була виписана повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20.07.2024. Позивач 10.07.2024 отримав консультативний висновок лікаря - офтальмолога і 11.07. 2024 ВЛК був визнаний придатним до військової служби. 20.07.2024 прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому була виписана повістка на відправку на 26.08.2024 .

12.07.2024 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено постанову про адміністративне правопорушення №1634, згідно з якою 02.07.2024 було встановлено факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП громадянином ОСОБА_1 , який 29.06.2024 року о 10:00 год. в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , будучи оповіщеним 24.06.2024 про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. Вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу першого частини першої та абзацу другого частини третьої ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абзацу третього частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та накладено штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн. Копію постанови було направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом, яке він отримав 24.07.2024. Вважає, що постанова винесена з порушенням вимог ст. 254 КУпАП та не відповідає обставинам справи. Позивач не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови.

У відзиві на позов ІНФОРМАЦІЯ_3 у задоволенні позову просить відмовити. Свої заперечення мотивує тим, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначеній у ній місце та строк. ОСОБА_1 , був сповіщений про необхідність прибуття під час мобілізації на 10.00 год. 29.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом особистого вручення йому повістки №1/1/174, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період. Факт сповіщення зафіксовано у Розписці про отримання повістки, яку ОСОБА_1 отримав 24.06.2024 під особистий підпис. Таким чином ОСОБА_1 знав про необхідність прибуття на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації, але не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з нез`явленням ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлення його місцезнаходження та доставления порушника з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст.259 КУпАП, в адресу Конотопського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області було направлено відповідне звернення № 3/2559 від 02.07.2024. У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у справі АП №1634 зазначено всі необхідні дані, що передбачені ст.256 КУпАП, зокрема час розгляду справи про адміністративне правопорушення - 12.07.2024. Факт правопорушення підтверджено свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Справу про адміністративне правопорушення АП №1634 щодо ОСОБА_1 було розглянуто в призначену дату розгляду 12.07.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі ОСОБА_1 , оскільки останній на розгляд справи про адміністративне правопорушення в призначений час не прибув.(а.с.28-30).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 02 серпня 2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (а.с.19).

16 вересня 2024 року у справі замінено первісного ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48).

У судове засідання представник позивача адвокат Безугла К.В. не з`явилася, надала заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримує і просить задовольнити (а.с.55).

Відповідач, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги не визнають та заперечують проти їх задоволення (а.с.54).

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку сторін, яких було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно копії розписки, ОСОБА_1 20 червня 2024 року отримав повістку №493 про виклик з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 24 червня 2024 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 у позові визнає, що 24 червня 2024 року він отримав повістку №112/174 згідно якої йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.06.2024 о 10:00 год. з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період. (а.с.13)

Як вбачається з картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 24.06.2024 пройшов флюорографію органів грудної клітки, ЕКГ, хірурга, невропатолога, лора, психіатра, стоматолога. 11.07.2024 терапевта, офтальмолога (а.с.14)

Відповідно до направлення №55 від 24.06.2024, ОСОБА_1 направлено на обстеження на 11:00 год 10 липня 2024 (а.с.15).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 163 від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 29 червня 2024 року 10:00 год. в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 (розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) будучи оповіщеним 24.06.2024 про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, чим. порушив вимоги абзацу 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абзацу 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок» і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Протокол складено у присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . При цьому, під час складення протоколу ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 12:00 год. 12.07.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . У присутності свідків ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився (а.с. 57-58).

10 липня 2024 року ОСОБА_1 отримав консультативний висновок спеціаліста від 10.07.2024 ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до постанови АП №1634, винесеної 12 липня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , 29.06.2024 о 10:00 год. в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи оповіщеним 24.06.2024 про необхідність прибуття, відповідно до отриманої ним повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, чим порушив вимоги абзацу 1 ч.1 та абзацу 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абзацу 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. (а.с.10).

Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 24 липня 2024 року (а.с. 12).

Згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №296 від 16.08.2024 рядового ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду з 16.08.2024 зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і призначено на посаду електромонтера І відділення відновлення електричних мереж 3 взводу відновлення електричних мереж третьої роти відновлення електричних мереж батальйону відновлення електричних мереж 36 шляхо-відновлювальної бригади (а.с.43).

ІV. Норми права.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 62 Конституції України обинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Диспозиція ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Диспозиція ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно з ст. ст.1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності .

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідно ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

V. Оцінка суду.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дійшов висновку про залишення позову без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, 24 червня 2024 року під підпис отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29 червня 2024 року на 10:год. (а.с. 13). Вказана обставина визнається позивачем у позові. Однак, у визначений час, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи тим, що 24 червня 2024 року, отримав направлення для проходження обстеження у офтальмолога на 11:00 год 10 липня 2024 року.

Проте, наведений доказ не свідчить про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 29 червня 2024 року. Інших доказів поважності причин неприбуття за викликом до матеріали справи не містять.

Згідно з пунктами 1, 7 та абзацом одинадцятим пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 2 статті 235 КУпАП визначено, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 затверджена Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (далі Інструкція), яка визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Так, п. 2 Інструкції визначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (п.1 розділу ІІ Інструкції).

У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати (п.п. 3-5 розділу ІІ Інструкції).

Пунктами 9-11 розділу ІІ Інструкції визначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

У справі керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який її розглядає, відповідно до статті 284КУпАП виносить одну з таких постанов: -про накладення адміністративного стягнення; -про закриття справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 163 від 02.07.2024 визначено час і місце розгляду справи за ч.3 ст. 210-1 КУпАП о 12:00 год 12 липня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що ОСОБА_1 повідомлено у присутності двох свідків (а.с. 57-58). Відмова від підпису протоколу і подальша неявка ОСОБА_1 на розгляд справи за ч.3 ст.210-1 КУпАП жодним чином не свідчать про порушення прав особи, враховуючи, що відповідно до ст.268 КУпАП під час розгляду цієї категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд відхиляє як необґрунтовані, доводи позивача стосовно порушення відповідачем строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки матеріалами справи підтверджено, що протокол був складений 02 липня 2024 року, у присутності ОСОБА_1 після його доставки співробітниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП. Доказів, які б це спростовували, матеріали справи не містять.

Таким чином, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи, відповідачем дотримані вимоги законодавства, а тому оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. 2, 5-10, 13-14, 72-77, 94, 241, 246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Безугла Катерина Валеріївна, , юридична адреса: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 211Б/78.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Суддя Н. В. Потій