Справа № 320/12883/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року справа №320/12883/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 23.06.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору № 44083438;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.07.2016 про відкриття виконавчого провадження № 51539388;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.08.2022 про стягнення виконавчого збору № 51539388.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає вищевказані постанови державних виконавців протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач зазначив, що фактично сума боргу в рамках виконавчого провадження № 44083438 стягнута не була, державним виконавцем прийнято рішення повернути стягувачеві виконавчий напис нотаріуса № 1107 від 13.05.2014 на підставі п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, позивач вважає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу, за відсутності факту стягнення боргу, обов`язок щодо сплати виконавчого збору у боржника не виникає.

Крім того, на думку позивача, застосування відповідачем статті 27 Закону № 1404-VIII у редакції від 01.08.2022 на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12.08.2022 є також протиправним, оскільки у процесі виконання виконавчого напису нотаріуса становище боржника було погіршене, що суперечить статті 58 Конституції України, а тому у відповідача були відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Більш того, відповідачем порушено порядок направлення вказаних постанов. Позивач вказує, що при ознайомленні 28.03.2024 з матеріалами виконавчого провадження № 51539388, жодних доказів направлення будь-яких постанов у виконавчому провадженні виявлено не було.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та витребувано матеріали виконавчого провадження.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано.

На виконання вимог ухвали суду від 16.04.2024 відповідачем надіслано копії матеріалів виконавчого провадження.

У відповідності до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення сторін, а також той факт, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13 травня 2014 року за зверненням ПАТ «Альфа Банк» приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Матвеєвим Володимиром Адольфовичем вчинено виконавчий напис № 1107 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 21.07.2014 відкрито виконавче провадження № 44083438 з виконання вказаного виконавчого напису.

03.06.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві завершено виконавче провадження № 44083438 та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

В межах цього виконавчого провадження № 44083438 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову від 23.06.2016 про стягнення виконавчого збору у розмірі 249957,32 грн.

Постановою державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.07.2016 відкрито виконавче провадження № 51539388 з примусового виконання вищевказаної постанови від 23.06.2016 № 44083438 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

В подальшому, старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову від 12.08.2022 № 51539388 про стягнення виконавчого збору у розмірі 249957,32 грн.

Вважаючи вищевказані постанови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у період здійснення виконавчого провадження ВП №44083438 з примусового виконання виконавчого напису № 1107, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 13.05.2014, визначені Законами України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року№1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, вказане вище виконавче провадження було відкрито під час дії Закону № 606-XIV та продовжено під час дії Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження, зокрема, на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.1 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З 05 жовтня 2016 року умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

При цьому, відповідно до частини 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відкрито виконавче провадження № 44083438, з виконання виконавчого напису № 1107, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 13 травня 2014 року відповідно до Закону № 606-XIV.

Водночас, виконавчі дії зі стягнення виконавчого збору, в межах виконавчого провадження № 44083438, вчинені відповідачем уже згідно із Законом № 1404-VIII.

Згідно зі статтею 27 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовіносин) передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Аналіз наведених норм Закону № 1404-VІІІ дає можливість зробити висновок про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Крім того, законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми; розмір виконавчого збору вираховується також з фактично стягнутої суми.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Отже, за Законом № 1404-VІІІ виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному цим Законом, який, в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 37 цього Закону.

Разом з тим, як уже зазначалось судом, виходячи з аналізу статті 27 Закону №1404-VІІІ підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем виконавчих дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

В матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем було стягнуто з позивача на користь стягувача майно боржника за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвеєва В.А. № 1107, виданого 13.05.2014.

Отже, виходячи з викладеного, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, державним виконавцем не було стягнуто з боржника кошти, а тому суд вважає, що підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець без наявності на те достатніх підстав винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору, тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, з огляду на те що позовна вимога про скасування постанови державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.07.2016 про відкриття виконавчого провадження № 51539388 є похідною від оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 23.06.2016 № 44083438, вона також підлягає задоволенню.

Щодо правомірності винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору від 12.08.2022 № 51539388, суд зазначає наступне.

Як уже встановлено судом вище, державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негодою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2016 №51539388 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 23.06.2016 №44083438.

В подальшому, в межах вказаного виконавчого провадження №51539388 старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яровим О.В. винесено постанову від 12.08.2022 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 249957,32 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній на час винесення постанови) виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Враховуючи викладене, постанова старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ярова О.В. про стягнення виконавчого збору від 12.08.2022 № 51539388 винесена з порушенням п. 4 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VІІІ, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість винесених ним оскаржуваних постанов.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2-Д, ) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві від 23.06.2016р. у виконавчому провадженні №44083438 про стягнення з боржника виконавчого збору.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП №51539388.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.08.2022р. у виконавчому провадженні ВП №51539388 про стягнення виконавчого збору.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 3633,60 грн. (три тисячі шістсот тридцять три гривні, шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 2-Д, ).

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.