Справа № 280/6527/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Справа № 280/6527/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), згідно уточненого позову, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_2 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн за період з березня 2023 року - по травень 2023 року помісячно у зв`язку з перебуванням на лікуванні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_2 раніше перерахованих сум додаткової грошової винагороди у зв`язку із отриманою травмою з березня 2023 року - по травень 2023 року - до суми 100 тис. грн помісячно.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що виплати, які позивач мав отримати у зв`язку із пораненням, а саме додаткову винагороду у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, надані не були. Дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди є протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17 липня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду у цій справі; відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 23 серпня 2024 року надав до суду відзив, у якому Військова частина НОМЕР_1 вважає, що позов задоволенню не підлягає з підстав наведених нижче. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1897 від 05.04.2023 за безпосередню участь у вогневому ураженні супротивника ОСОБА_1 нарахована та виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн пропорційно на місяць за період з 01.03.2023 до 05.03.2023 та з 14.03.2023 до 28.03.2023. Після отримання відповідних медичних документів наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3649 від 05.07.2024 в липні 2023 ОСОБА_1 здійснено доплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн пропорційно на місяць за період лікування від поранення з 29.03.2023 до 11.04.2023. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4039 від 05.08.2024 в серпні 2023 ОСОБА_1 здійснено доплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн пропорційно на місяць за період лікування від поранення з 14.04.2023 до 30.04.2023. Додаткова винагорода виплачена в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства. Також, наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 05.06.2023 ОСОБА_1 не виплачено додаткову винагороду за травень 2023 року, оскільки останній перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, про що складений протокол про військово-адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Позивач проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.06.2023 №23/2911 про обставини виконання бойового завдання позивач 29.03.2023 отримав: поєднане вогнепальне осколкове поранення голови, правої верхньої кінцівки. Сліпе поранення м`яких тканин правої скроневої ділянки з пошкодженням правої вушної мушлі, наявністю металевого осколку. Мінно-вибухову травму. Забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив в правій скронево-лобній ділянці. Сліпе поранення м`яких тканин правої кисті.

Після отриманого поранення згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1362, позивач перебував на лікуванні у стаціонарі у період з 02.04.2023 по 11.04.2023.

Відповідно до довідки тимчасової військово-лікарської комісії від 11.04.2023 позивачу встановлено діагноз: Поєднане вогнепальне осколкове поранення голови, правої верхньої кінцівки, 29.03.2023, сліпе поранення м`яких тканин правої скроневої ділянки з пошкодженням правої вушної мушлі, наявністю металевого осколку. Мінно-вибухова травма, забій головною мозку, субарахноїдальний крововилив в правій скронево-лобної ділянці. Відповідно до класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ №370 від 04.07.2007р. Травма важка. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ позивач потребує лікарняної відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з довідкою про доходи від 02.01.2024 №22/8 у спірні періоди позивачу нараховано додаткову винагороду за березень 2023 року у розмірі 74193,55 грн, за квітень 2023 року у розмірі 93333,34 грн.

За травень 2023 року відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 05.06.2023 позивачу не виплачено додаткову винагороду, оскільки позивач перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, про що складений протокол про військово-адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн за період з березня 2023 року - по травень 2023 року помісячно у зв`язку з перебуванням на лікуванні, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Відповідно до частини 1 статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Пунктом 2 постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови КМУ №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності постановою КМУ №704.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та дії і на час розгляду цієї справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом, позивач 29.03.2023 отримав тяжке поранення та у подальшому перебував на лікуванні по 11.04.2023, та у відпустці за станом здоров`я з 14.04.2023.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1897 від 05.04.2023 та відомості (додаток 1 до цього наказу) за безпосередню участь у вогневому ураженні супротивника, позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн пропорційно на місяць за період з 01.03.2023 до 05.03.2023 та з 14.03.2023 до 28.03.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3649 від 05.07.2024 в липні 2023 року, відповідно до відомості (додаток 3 до цього наказу) позивачу здійснено доплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн пропорційно на місяць за період лікування після поранення з 29.03.2023 до 11.04.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4039 від 05.08.2024 в серпні 2023 року відповідно до відомості (додаток 3 до цього наказу) позивачу здійснено доплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн пропорційно на місяць за період лікування (перебування у відпустці) після поранення з 14.04.2023 до 30.04.2023.

За травень 2023 року відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 05.06.2023 та відомості (додаток 5 до наказу) на підставі наказу №2990 від 27.05.2023 позивачу не виплачено додаткову винагороду, оскільки позивач перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, про що складений протокол про військово-адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, що позивачем не оскаржується та відповідно не є спірним між сторонами у цій справі.

Судом перевірені нараховані та виплачені згідно зазначених наказів та відомостей суми додаткової винагороди, та встановлено, що позивачу нараховано:

- за березень 2023 року у розмірі 74193,55 грн з розрахунку 100000 грн, яка обчислена наступним чином: період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) 01.03.2023 - 05.03.2023 та 14.03.2023 - 28.03.2023 - 20 днів х 3225,81 грн (100000/31 день) = 64516,13; період безперервного лікування після отриманого поранення 29.03.2023 - 31.03.2023 - 3 дні х 3225,81 грн (100000/31 день) = 9677,42 грн.

- за квітень 2023 року у розмірі 93333,24 грн з розрахунку 100000 грн, яка обчислена за періоди лікування після отриманого поранення та перебування у відпустці за станом здоров`я 01.04.2023 - 11.04.2023 - 11 днів, 14.04.2023 - 30.04.2023 - 28 днів х 3333,33 грн (100000/30 день) = 93333,24 грн.

Згідно з довідкою про доходи від 02.01.2024 №22/8 у спірні періоди позивачу нараховано додаткову винагороду за березень 2023 року у розмірі 74193,55 грн, за квітень 2023 року у розмірі 93333,34 грн.

Таким чином, враховуючи наведене, відповідачем виконаний обов`язок щодо включення позивача до наказів про нарахування та виплату належних позивачу сум додаткової винагороди у відповідності до положень постанови №168 у спірному періоді.

Протилежного позивачем у позовній заяві не наведено, незгоди з розрахунком сум додаткової винагороди позовна заява не містить.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідач - Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 07.10.2024.

Суддя Б.В. Богатинський