Справа № 175/8657/24
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/8657/24
Провадження № 2-а/175/55/24
Рішенням

Іменем України

12 вересня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.

при секретареві Гейко К.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 04 квітня 2024 року серії АА №00018488 -

встановив:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 04 квітня 2024 року серії АА №00018488.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

04 квітня 2024 року інспектором Державної служби України з безпеки на транспорті винесено на директора підприємства - власника транспортних засобів постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 04.04.2024 р. серії АА №00018488 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на суму штрафу 34000 грн.

У цій постанові встановлено, що 01.04.2024 р., за адресою М-30, км 949+608, Дніпропетровська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WIM-20, зафіксовано транспортний засіб DAF XF 460 FAR, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 23,809% (2,738 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 14,238 тонн.

Не погоджуючись із цією постановою, позивач подав позов до суду, в обґрунтування якого вказав на те, що вказана вісь є не одинарною з нормою 11,5 тонн, а здвоєною з ваговою нормою 19 тонн.

На його думку, причиною технічного збою в роботі зважувального обладнання та надання недостовірних результатів зважування є здійснення одночасного проїзду через площину платформи вагового обладнання разом з його автомобілем іншого автомобіля (мікроавтобуса).

Крім цього, позивач зазначає, що вказана постанова жодним способом Укртрансбезпекою йому не надсилались і не вручались. 30.05.2024 р. в додаток «Дія» надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2024 ВП №75171680. Як виявилося далі вказане виконавче провадження винесено на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 04.04.2024 р. серії АА №00018488. Тобто вперше позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови Укртрансбезпеки 30.05.2024 року, тобто в день отримання в додатку «Дія» постанови про відкриття виконавчого провадження.

31.07.2023 року Відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, згідно якої просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, приписами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зчастиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з порушеннями, оскільки автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки внаслідок технічного збою при фіксації одночасно двох транспортних засобів помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого помилково констатовано факт наявності на причепі одиничної осі з ваговою нормою 11,5 тонн, в той час як вказана вісь є здвоєною з ваговою нормою 19 тонн; враховуючи що фактична вага здвоєної осі становила 14,238 тонн то при ваговій нормі 19,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми. Причиною технічного збою в роботі зважувального обладнання та надання недостовірних результатів зважування є здійснення одночасного проїзду через площину платформи вагового обладнання разом з нашим автомобілем іншого автомобіля (мікроавтобуса). Додатковим підтвердженням технічних збоїв вагового комплексу WIM-20 є те, що транспортний засіб здійснював рух по одному маршруту через чотири окремі автоматичні вагові комплекси Укртрансбезпеки WIM 20, WIM 78, WIM 45, WIM-40, однак перевищення вагових норм зафіксовано лише на комплексі WIM 20, а на інших перевищення не встановлено, що свідчить про очевидний технічний збій в роботі вагового комплексу WIM 40 при передбаченій законом можливості проведення розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та при наявності ймовірних спірних моментів. Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справи за участі ОСОБА_1 , щоб надати йому, як директору підприємства та особи, яка несе відповідальність можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак вона обмежилася формальним виписуванням постанови, чим порушила його право на захист. А також Укртрансбезпека не застосувала передбачений пунктом 6 Інструкції №512 обов`язок уточнити у ОСОБА_1 як власника вантажівки необхідні відомості щодо типу транспортного засобу, якщо мала якісь сумніви чи виявила якісь розбіжності щодо кількості осей.

Як зазначалось вище, відповідно до оскаржуваної постанови позивача звинувачено у навантаженні на одинарну вісь транспортного засобу на 23, 809% (2,738 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11, 5 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 14, 238 тонн.

При цьому, згідно додатків по позову вбачається, що автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки у зв`язку одночасним проїздом на даній ділянці іншого автомобіля помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого визначено невірно тип осей та відповідно застосовано невірні показники вагової норми на осі. А саме в результатах зважування вказано, що у автомобілі є всього 4 осі, в той час як фактично є 5 осей.

Під час досліджених фото, які містяться в матеріалах справи, взяті позивачем з офіційного сайту Укртрансбезпеки за посиланням https://wim.dsbt.gov.ua/r/AA00018488/ та встановлено фактичну причину технічного збою в роботі зважувального обладнання.

Під час маршруту транспортний засіб проїхав через чотири окремих вагових комплекси Укртрансбезпеки WIM 20, WIM 78, WIM 45, WIM-40.

Із чотирьох вказаних автоматичних комплексів Укртрансбезпеки перевищення вагових норм відобразилось лише на одному автоматичному ваговому комплексі WIM 20. На інших автоматичних комплексах Укртрансбезпеки не зафіксовано жодного факту перевищення.

Детально по маршруту транспортний засіб пройшов зважування на шести автоматичних вагових комплексах, а саме: 1-й ваговий комплекс Укртрансбезпеки WIM 20 (М-30, км 949+608, Дніпропетровська обл.) - ПЕРЕВИЩЕННЯ ВАГОВИХ НОРМ; 2-й ваговий комплекс Укртрансбезпеки WIM 78 (Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл.) - ВАГА В НОРМІ; 3-й ваговий комплекс Укртрансбезпеки WIM 45 (H-11 км 144+505 Миколаївська обл.) - ВАГА В НОРМІ; 4-й ваговий комплекс Укртрансбезпеки WIM 40 (М-14 км 56+577, Миколаївська обл.) - ВАГА В НОРМІ;

Дана інформація підтверджує факт технічного збою в рботі вагового комплексу Укртрансбезпеки WIM 20 (М-30, км 949+608, Дніпропетровська обл.). Якщо б транспортний засіб був перевантажений і в нього було 4 осі (а не 5), то всі чотири автоматичні комплекси Укртрансбезпеки зафіксували б перевищення вагових норм. Однак таке перевищення зафіксовано лише на автоматичному ваговому комплексу Укртрансбезпеки WIM 20. На всіх інших жодних фактів перевищення не зафіксовано.

Основним документом на підтвердження зважування є інформаційна картка ГВК.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтями 139, 157, 242, 250, 272, 276, 268, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 04 квітня 2024 року серії АА №00018488 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державною служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА№00018488 від 04 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Ребров