Справа № 160/16223/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
24.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання її матері померлої пенсіонерки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо виплати допомоги на поховання її матері, проте відповідач у виплаті допомоги відмовив з огляду на наявні розбіжності у поданих документах, а саме у по батькові пенсіонерки. Позивач вважає таку відмову протиправною, зазначає, що допущені органом ПФУ помилки при заповненні документів не можуть позбавити її права на отримання спірної допомоги, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
23.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано до суду матеріали з пенсійної справи ОСОБА_2 , відзиву на позовну заяву відповідач не надав.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З урахуванням умов заявленого спору наведені у поданих документах прізвище, ім`я та по батькові викладені мовою оригіналу.
25.10.2002 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Росії, отримана посвідку серії НОМЕР_1 на проживання в Україні, видану УМВС України в Дніпропетровській області.
Також, на ім`я ОСОБА_2 Управлінням Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано посвідчення № НОМЕР_2 , за яким останній призначена пенсія за віком.
Відділом праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної ради на ім`я ОСОБА_2 видано посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_3 .
27.02.1963 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у місті Мічурінськ Тамбовської області народилась донька ОСОБА_4 , про що 12.03.1963 видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .
12.02.1983 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_5 , прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_6 .
13.04.2023 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради видано свідоцтво серії НОМЕР_6 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13.04.2023 складено відповідний актовий запис №824, місце смерті Україна, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг.
Заявник звернувся до відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр м. Кривий Ріг) із заявою про виплату допомоги на поховання за померлу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав наступні документи: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть; свідоцтво про смерть; тимчасова довідка на ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, в електронній пенсійній справі прізвище та по-батькові ОСОБА_2 , а у свідоцтві про смерть та у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_2 .
Враховуючи вищезазначене, підстава для виплати допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлу ОСОБА_2 відсутня.
Враховуючи викладене, в разі подання відповідного пакету документів та відповідної заяви згідно вимог чинного законодавства буде розглянуто питання оформлення допомоги на поховання ОСОБА_2 .
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону №1058 у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду.
До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно ст. 53 Закону №1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку №22-1.
Згідно з пунктом 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Матеріалами справи підтверджено, що за життя мати позивача перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.
В пенсійній справі по батькові матері позивача було зазначено « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».
У долучених до матеріалів справи посвідченнях, виданих пенсіонерці на території України, прізвище зазначено « ОСОБА_7 », тобто російською мовою.
Отже, пенсіонер за життя не могла знати про наявні розбіжності у написанні власного по батькові.
Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 видане Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради на ім`я « ОСОБА_2 ».
Разом з цим, незважаючи на різне написання по батькові, решта персональних даних, наведених в цих документах, (як то прізвище, ім`я, дата і місце народження), в їх сукупності зумовлюють висновок про те, що в цих документах йдеться про одну і ту саму особу ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волгоградській області, Михайлівський район, х. Большой, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З огляду на викладене, суд робить висновок, що документи, подані ОСОБА_1 разом з заявою від 16.05.2024 про виплату допомоги на поховання стосуються саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, що визначено ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».
Суд відзначає, що всі документи на ім`я матері позивача видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання своєї померлої матері через розбіжності в написанні її по батькові.
Виходячи з цих міркувань, суд приходить до висновку, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлої внаслідок різного написання її по батькові в пенсійній справі та в свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму.
За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З урахуванням викладеного, суд зазначає про протиправність відмови органу Пенсійного фонду у виплаті позивачу допомоги на поховання померлої матері, у зв`язку з чим наявні правові підстави для зобов`язання відповідача виплатити таку допомогу.
Суд вважає такий спосіб захисту порушеного права ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таким, що повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату та не призводить до втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію від 17.06.2024 на суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 за заявою від 16.05.2024 допомогу на поховання її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський