Справа № 600/8172/23-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/8172/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір В.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

07 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до п."а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п."а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з тим, що станом на дату звільнення зі служби календарна вислуга позивача становить 21 рік 07 місяців 29 днів, що менше за необхідну для набуття права на пенсію за вислугу років. При цьому, позивач наполягає, що наявність у нього необхідної вислуги підтверджено рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №600/3482/23-а, яким зобов`язано ГУНП в Чернівецькій області зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, яка згідно наказу ГУНП в Чернівецькій області №19 о/с від 19.01.2023 р. становить 03 роки 05 місяців 09 днів. Всього: 25 років 01 місяць 07 днів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

03 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач проходив службу в поліції та наказом ГУНП в Чернівецькій області від 19.01.2023р. № 19 о/с з 19.01.2023 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.11).

Згідно вказаного наказу стаж служби в поліції станом на 19.01.2023 становить 21 рік 07 місяців 29 днів. Час служби в пільговому обчисленні становить 03 роки 05 місяців 09 днів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023р. у справі №600/3482/23-а (залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023р.) задоволено позов ОСОБА_1 до ГУНП в Чернівецькій області, вирішено, зокрема: "Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику поліції ОСОБА_1 начальнику відділу розшуку злочинців і зниклих громадян управління карного розшуку ГУНП в Чернівецькій області відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, яка згідно наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 19 о/с від 19.01.2023 року становить 03 роки 05 місяців 09 днів.

На підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №600/3482/23-а Головним управлінням НП в Чернівецькій області було підготовлено та направлено пакет документів до ГУ ПФУ в Чернівецькій області разом з поданням від 30.10.2023 за №113/123/55 для призначення пенсії позивачу за вислугу років та заявою позивача про призначення пенсії від 30.10.2023.

На підставі поданих документів ГУ ПФУ в Чернівецькій області було прийнято розпорядження від 08.11.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. У розпорядженні вказано, що згідно розрахунку вислуги років підполковника поліції ОСОБА_1 час служби в календарному обчисленні становить 21 рік 07 місяців 29 днів.

Позивач, вважає протиправною відмову пенсійного органу у призначенні йому пенсії за вислугу років, що обумовило звернення до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Порядок №393 в редакції, як чинній на день звільнення позивача зі служби (19.01.2023) так і на час звернення із заявою до відповідача про призначення пенсії, не передбачав зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби у пільговому обчисленні, то обсяг вислуги років позивача станом на день звільнення у календарному обчисленні 21 рік 07 місяців 29 днів не надає позивачу права на призначення пенсії за п."а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, приписи якої встановлюють мінімальну календарну вислугу у обсязі 25 років.

Також суд першої інстанції вказав на те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані висновки, на які посилається позивач у позові, викладені Верховним Судом у постанові від 27.06.2018р. у справі №750/9775/16-а та підтримані у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, оскільки після прийняття вказаних постанов змінилося правове регулювання спірних правовідносин, а саме Постановою №119 внесені зміни до абз.1 пункту 3 постанови №393, відповідно до якого на пільгових умовах зараховуються певні періоди служби до вислуги років саме для визначення розміру пенсії, а не для її призначення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Пунктом б статті 1-2 Закону №2262-ХІІ передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Приписами пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

У свою чергу згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок №393.

Так, відповідно до абз.1 п.1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

У первинній редакції пункт 3 Постанови №393 передбачав перелік періодів, що зараховують до вислуги років саме для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови на пільгових умовах.

Так, відповідно до п."б" п.3 Порядку №393 (у редакції до 19.02.2022) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за два місяці: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в закладах охорони здоров`я, призначених для тримання і лікування інфекційних хворих засуджених та надання психіатричної допомоги, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції.

Разом з тим, до зазначеного Порядку №393 вносилися зміни.

Так постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" (набрання чинності 19.02.2022) до Порядку №393 були внесені зміни, а саме:

- доповнено новим пунктом 2-1, згідно з нормами якого, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови;

- абзац перший пункту 3 викладено в новій редакції, згідно з якою, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах відповідний період служби.

Тобто, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" редакція Порядку №393 щодо правил обчислення вислуги років для призначення пенсії зазнала змін, та п.3 Порядку №393 з 19.02.2022 визначає, що зарахування на пільгових умовах до вислуги років спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії.

Отже, реалізуючи надані Законом повноваження на визначення порядку обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом №2262-ХІІ, Кабінет Міністрів України з 19.02.2022 (дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119), передбачив можливість врахування пільгового періоду служби тільки для визначення розміру пенсії та закріпив, що обчислення календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, проводиться виключно згідно положень пунктів 1 та 2 Постанови №393.

Моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби в поліції."

Відтак, у спірних відносинах для визначення права позивача на можливість призначення пенсії за вислугою років згідно п."а" ст.12 Закону №2262-ХІІ виключне значення має дата звільнення позивача зі служби.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, копією наказу № 19/ОС від 19.01.2023, що ОСОБА_1 звільнено 19.01.2023 зі служби в поліції відповідно до ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини 1 статті 77, тобто після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України 16.02.2022 №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393".

Враховуючи те, що станом на дату звільнення позивача зі служби в поліції та дату надходження до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області документів для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби у підрозділах Національної поліції, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру його пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі №380/10714/22, від 18 жовтня 2023 року у справі №360/17/23, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22, від 31 січня 2024 року у справі № 480/4941/22, від 10 червня 2024 року у справі № 260/4588/23 та від 04 липня 2024 року у справі №620/4538/23.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності застосування преюдиційних обставин, встановлених рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №600/3482/23-а, з огляду на таке.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Отже, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.

Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 522/7758/14-ц та від 06.09.2022р. у справі №640/10625/21.

Водночас преюдиція під час встановлення та перевірки обставин справи не має абсолютного характеру, оскільки відповідно до ст.2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.32 постанови від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Так, у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі №600/3482/23-а стороною відповідача було - ГУНП в Чернівецькій області, натомість у цій справі відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, до повноважень якого є безпосередньої надання оцінки обставинам щодо наявності або відсутності у особи права на призначення пенсії. Тобто, преюдиційний характер зазначеного рішення у даній справі втрачено.

Колегія суддів вказує на те, що доводи, зазначені позивачем в апеляційній скарзі є неприйнятними, оскільки останні сформовані на підставі іншого правового регулювання, а саме з урахуванням положень попередньої редакції Постанови КМУ № 393, яка була чинна до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Відтак, заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.