Справа № 500/4821/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4821/24

07 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДПС у Тернопільській області до Залозецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (надалі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств", в якому просить стягнути з Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області () шляхом стягнення коштів з рахунків, та за рахунок готівки, що належить відповідачу податкову заборгованість в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств" () по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі - 113916,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 113916,24 грн, який в добровільному порядку не сплачений, а тому підлягає стягненню в примусовому порядку за рішенням суду.

Ухвалою суду від 05.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 05.08.2024 надіслано відповідачу на електронну адресу та доставлено 05.08.2024.

Також, ухвала суду від 05.08.2024 була направлена Комунальному підприємству Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств", однак у встановлений судом строк пояснень третьої особи щодо позову або відзиву до суду не надходило.

За наведених обставин суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд цієї адміністративної справи.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв чи клопотань суду не направляв.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, встановив таке.

Комунальне підприємство Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств", (, надалі КП "Комбінат комунальних підприємств"), зареєстроване органами державної реєстрації як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Залозецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є засновником КП "Комбінат комунальних підприємств".

Згідно з частиною другою статті 22 Господарського кодексу України (надалі, ГК України), України суб`єктами господарювання державного сектору економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка в статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК), державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Поняття "підприємство" наведене у статті 62 ГК, згідно з якою підприємство - це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 63 ГК визначає види та організаційні форми підприємств, до яких відносить: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності).

Таким чином, критерієм віднесення підприємства до конкретного виду є форма власності, на основі якої діє таке підприємство.

Відповідно до статей 73 - 77 ГК до кола державних підприємств відносяться державні унітарні підприємства, державні комерційні підприємства та казенні підприємства.

Частиною першою статті 56 ГК встановлено, що суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб`єкта господарювання з додержанням вимог законодавства.

Як слідує з матеріалів справи, КП "Комбінат комунальних підприємств" був створений одним засновником - Залозецькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до частини першої статті 141 ГК України, до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб`єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності.

Стаття 326 ЦК визначає, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що згідно довідки про наявність податкового боргу станом на 17.07.2024, за КП "Комбінат комунальних підприємств" числиться заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі - 113916,24 грн (основний платіж).

Контролюючим органом здійснювались заходи, щодо стягнення податкового боргу за рахунок готівки та з рахунків що належать КП "Комбінат комунальних підприємств".

Рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду від 26.02.2024 №61/4-1900 здійснено стягнення податкового боргу з КП "Комбінат комунальних підприємств" у загальній сумі - 113916,24 грн.

У відповідності до пункту 95.5 ст. 95 ПК України, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визнається податковим боргом.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої облікової картки платника податку, розрахунком суми позовних вимог.

Відповідачу виставлялась податкова вимога №109025-19 від 03.09.2015 з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області вживались заходи, щодо списання коштів з рахунків КП "Комбінат комунальних підприємств" шляхом виставлення платіжних інструкцій на рахунки підприємства від 19.04.2024 №53957-13, №53958-13, від 01.05.2024 №54600-13, від 08.05.2024 №54737-13, №54736-13. Однак банківськими установами повернуті платіжні інструкції без виконання.

Згідно п.96.1 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.1.1. виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; 96.1.2. затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; 96.1.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.1.4. прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, (пункт 96.3 статті 96 ПК України).

Головним управлінням ДПС у Тернопільській направлено подання від 10.05.2024 №2583/5/19-00-13-02-14 щодо прийняття рішення відповідно до пункту 96.1 статті 96 ПК України до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Залозецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області листом від 13.06.2024 №602 надала відповідь про відмову у прийнятті рішення відповідно до пункту 96.1 статті 96 ПК України.

Виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Виходячи з вимог статті 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Пункт 96.2. стаття 96 ПК України передбачає у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: 96.2.1. надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; 96.2.2. досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; 96.2.3. ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; 96.2.4. виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату заборгованості, а відтак, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області шляхом стягнення коштів з рахунків, та за рахунок готівки, що належить Залозецькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області податкову заборгованість в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств" по платежу орендна плата з юридичних осіб в сумі 113916,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 07 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003, );

відповідач:

- Залозецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 64, с-ще Залізці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47234, );

третя особа:

- Комунальне підприємство Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області "Комбінат комунальних підприємств" (місцезнаходження: вул. Купчинського, 5, с-ще Залізці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47234, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.