Справа № 300/7409/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"07" жовтня 2024 р. справа № 300/7409/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди в сумі 120000,00 грн,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно якого просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на підставі його заяви від 04.09.2024, яке оформлене протоколом від 13.09.2024 № 15/2024;
- визнати право ОСОБА_1 на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку із зайнятістю постійним доглядом за своїм батьком ОСОБА_3 , який за висновком медико-соціальної експертної комісії та лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду згідно поданої ним заяви про надання відстрочки від 04.09.2024;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та видати ОСОБА_1 довідку про відстрочку за формою додаток 6 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 відповідно до його заяви про надання відстрочки від 04.09.2024;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 120000,00 грн.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення суб`єктом звернення способу захисту свого права, свободи чи інтересу у відповідності до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.
Так, приписами частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені правові способи захисту адміністративним судом порушеного права, свобод або законного інтересу особи, яка звернулася до суду з позовом про оскарження рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Такими способами є: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Як наслідок, суд зазначає, що позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду повинні відповідати вищевказаним способам судового захисту.
Проте, всупереч вищенаведених норм процесуального закону, заявлена представником позивача у прохальній частині позову вимога про визнання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, за своїм змістом не відповідає матеріально-правовим способам захисту права, передбаченим частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно частини 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Однак, в порушення зазначених норм законодавства, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 не долучено до позовної заяви належних доказів про сплату судового збору.
Водночас, в позовній заяві представником позивача здійснено посилання на норму пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір".
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено об`єкти справляння судового збору та визначено перелік процесуальних документів, за подання яких судовий збір не справляється.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Отже, положення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані при зверненні до суду за оскарженням не будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень, таким рішенням повинна бути заподіяна шкода.
У відповідності до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання, вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Проте, суд зазначає, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до позову не додано судового рішення, яким, станом на дату подання позовної заяви, було б визнано протиправним рішення/дії відповідача і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої таким рішенням/дією.
Зважаючи на наведене, суд вказує на непоширення приписів пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" на частину заявлених позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 120000,00 грн та зазначає, що вищевказана норма не підлягає застосуванню, враховуючи предмет та підстави заявленого позову.
Відтак, доводи представника позивача засновані на помилковому та довільному тлумаченні норм матеріального права.
Таким чином, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору згідно пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання даної позовної заяви в частині заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 120000,00 грн.
З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Як слідує зі змісту позовної заяви, відшкодування моральної шкоди визначено сумою грошових коштів, відтак, суд зазначає, що заявлена ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 позовна вимога про стягнення моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, носить майновий характер.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 зазначеного Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Суд звертає увагу, що абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", який вступив в дію з 01.01.2024, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 позовними вимогами майнового характеру складає 1211,20 грн (із розрахунку ціни позову - 120000,00 грн, зазначеної у позовній заяві).
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд доводить до відома, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору за подання до адміністративного суду даного позову в частині заявлених позовних вимог.
Позовну заяву ОСОБА_1 до в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди в сумі 120000,00 грн - залишити без руху.
Надати представнику позивача десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом: визначення змісту позовних вимог у відповідності до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та подання документа про сплату судового збору, у встановленому законом порядку та розмірі.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Копію цієї ухвали надіслати представнику позивача через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Матуляк Я.П.