Справа № 200/1698/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року справа №200/1698/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1698/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою мамою, що підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров`я;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 сержанта, стрільця-снайпера 4 механізованої роти, 2 механізованого батальйону з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану за сімейними обставинами (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за мамою, що підтверджується відповідним медичним висновком медико - соціальної експертної комісії або лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров`я).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначив, що позивач має законну підставу та підлягає звільненню з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю IIІ групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії потребує постійного догляду, через відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно акту Олицької селищної ради обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї жительки смт. Олика ОСОБА_2 від 20.12.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , який складається з трьох кімнат та кухні. Власником квартири є її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

ОСОБА_2 , пенсіонерка, згідно медичного висновку ЛКК № 225 від 15.12.2023 року відповідно до віку, стану здоров`я хвора, потребує постійного стороннього догляду. Дочка заявниці ОСОБА_3 , пенсіонерка, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ № 678024 від 05.05.2022 має третю групу інвалідності загального захворювання довічно. ОСОБА_3 часто хворіє та потребує постійного стороннього догляду. Внук заявниці ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час перебуває в Збройних Силах України, та є єдиною рідною особою, який може здійснювати догляд за своєю бабою ОСОБА_2 та за своєю матір`ю ОСОБА_3 , оскільки інших осіб, які могли б здійснювати догляд за вищевказаними громадянами не встановлено (а.с. 7).

Відповідно до медичного висновку ЛКК № 225 від 15.12.2023 року Комунального підприємства «Ківерцівської міської ради» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно віку, стану здоров`я хвора, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 8).

Відповідно довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії ААВ № 678024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має третю групу інвалідності (загальне захворювання) (а.с. 9).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 № НОМЕР_2 останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 встановлено розірвання 15 червня 2021 року шлюбу між чоловіком ОСОБА_4 та дружиною ОСОБА_5 (а.с. 12).

Позивач 29.02.2024 року на ім`я командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону за вх. № 4667 подав рапорт, в якому просив звільнити його з військової служби на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 26, частини 4, пункту 2, підпункту «г», абзацу 3 за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за хворою матір`ю.

До рапорту позивачем було додано: копію паспорту громадянина України НОМЕР_4 , копію картки платника податків, копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_6 від 20.12.2023, копію медичного висновку ЛКК № 225 від 15.12.2023, копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією 12ААВ № 678024 від 05.05.2022, копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , копію паспорту громадянина України НОМЕР_5 , копію свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 21.10.1983, копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.01.2024, копію свідоцтва про народження № НОМЕР_6 від 04.01.2024, копію свідоцтва про розірвання шлюбу № НОМЕР_7 від 15.06.2021 (а.с. 13).

Розглянувши вказаний рапорт позивача, командир Військової частини НОМЕР_1 відмовив позивачу у його звільненні з військової служби з підстав поданий до рапорту висновок МСЕК за № 678024 від 05.05.202 року підтверджує, що ОСОБА_7 присвоєно інвалідність ІІІ групи, тобто висновок медико-соціальної експертної комісії не містить рекомендації про те, що матір позивача потребує постійного стороннього догляду. Таким чином підстав для звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами не має (а.с. 14).

Згілно ч.ч. 1, 2, 4 - 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Позивач зазначає, що 29.02.2024 року на ім`я командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону за вх. № 4667 подав рапорт в якому просив звільнити його з військової служби на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 26, частини 4, пункту 2, підпункту «г», абзацу 3 за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за хворою матір`ю.

За пп. «г`пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

- у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

- у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

- у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

- військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

- один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

- військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, позивач зазначає про те, що необхідність такого догляду підтверджена довідкою МСЕК № 678024 від 05.05.2022, яку позивач долучив до рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Зі змісту зазначеної довідки вбачається про те, що ОСОБА_3 має третю групу загального захворювання довічно та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї жительки смт. Олика Пахольчук Ольги Олександрівни від 20.12.2023 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 часто хворіє та потребує постійного стороннього догляду.

Згідно абз. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Отже, стосовно осіб, які є старшими 18 років, відповідні обставини мають бути підтверджені медичним висновком саме медико-соціальної експертної комісії.

Позивач надав довідку медико-соціальної експертної комісії, відповідно до якої ОСОБА_3 має третю групу загального захворювання, яка встановлена їй довічно, проте довідку медико-соціальної експертної комісії, якою була би підтверджена необхідність постійного догляду за його матір`ю - не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби та правомірність залишення рапорту останнього без реалізації.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на акт обстеження матеріально - побутових умов № 1712, як на доказ необхідності постійного догляду за хворою матір`ю, оскільки законодавцем визначений інший порядок підтвердження такого догляду. Крім того, суд враховує, що цей акт встановлює фактичне місце проживання позивача, разом з бабусею та матір`ю за однією адресою.

Згідно наказу Міністерства соціальної політики України № 190 від 04.07.2022 року затверджено форму акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/ фактичного місця проживання особи, з метою призначення житлових субсидій та надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. У випадку позивача, спірні правовідносини не стосуються призначення житлових субсидій та надання щомісячної грошової допомоги особі з інвалідністю, що свідчить про неналежність такого доказу як Акт обстеження матеріально-побутових умов у правовідносинах публічної служби.

Отже, законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі поданого рапорту з додатками відсутні.

За п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1698/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 7 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв