Справа № 484/5147/24
Суддя: Максютенко О. А.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/5147/24
Провадження № 2-а/484/41/24
Рішення

іменем України

30.09.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Максютенко О.А. за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю. розглянувши у порядку письмового провадження у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив

16.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову зазначено, що 12.09.2024 року ОСОБА_1 отримав постанову від 10.09.2024 року № 603 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, складену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою позивача притягнуто до відповідальності та накладено штраф у розмірі 17 тис.грн.

В постанові зазначено, що 09.09.2024 року о 10 годині 30 хвилин під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він порушив п.1 п.2 розділу 2 Прикінцевих положень та перехідних положень Закону №3622-1Х, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні данні, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановленні законодавством, порушив вимоги ч.10, ст.1 ЗУ «Про військовий облік і військову службу».

Вказану постанову вважає не законною, посилається на порушення її складання, вважає її незаконною та такою, що порушує його законні права, просив скасувати постанову та стягнути судові витрати на його користь.

20.09.2024 року на адресу суду представник відповідача надав відзив, де зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. Винесену постану суб`єктом владних повноважень вважає законною та обнрунтованою.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено, що .в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , було винесено постанову № 603 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої, 10.09.2024 року громадянин ОСОБА_3 09.09.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час проведення звірки облікових даних, виявлено, що він порушив п.1 п.2 розділу 2 Прикінцевих положень та перехідних положень Закону №3622-1Х, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні данні, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, не виконував правила військового обліку, встановленні законодавством, порушив вимоги ч.10, ст.1 ЗУ «Про військовий облік і військову службу».

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

З 22.07.1994 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до військового квитка НОМЕР_1 від 26.05.1989 року.

У свою чергу, з копії направлення від 16.06.2023 року за №№2547 та НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_1 було направлено на додаткове медичне обстеження.

ОСОБА_1 вважає, що оскільки його персональні данні за весь цей час не змінювались, то і підстав звертатись до ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього не було. Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.92 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

В силу ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 р, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст.8 КУпАП беззаперечно визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє підчас і за місцем вчинення правопорушення.

За приписами ч.2, 3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Виходячи з наведеного, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт ухилення від військового обліку та неможливості ІНФОРМАЦІЯ_4 отримання жодної інформації щодо позивача з відповідних реєстрів.

Тобто, у спірній постанові взагалі не викладено суті адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшла висновку, що спірна постанова не відповідає положенням ч.2 ст.2 КАС України.

На підставі наведеного, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було встановлено суті самого порушення.

Тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП є передчасним без встановлення всіх фактичних обставин справи.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, досліджені матеріали адміністративної справи вказують їх не повноту.

Ці обставини не дають можливості, скасувавши постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

З цих підстав, виходячи із згаданих повноважень, суд приходить до висновку про необхідність скасування спірної постанови з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом.

Керуючись ст. ст.5-6; 8-9,11,241 - 245,250,293,295 КАС України

ухвалив

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 10.09.2024 року № 603 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 на новий розгляд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.10.2024 року.

Суддя: