Справа № 400/7523/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 р. № 400/7523/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаТериторіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, вул. Олексія Вадатурського, 14,м. Миколаїв,54005, вул. Миру, 5,с-ще Радісний Сад,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,57160

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління служби судової охорони в Миколаївській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (, вулиця Миру, будинок 5, селище Радісний Сад, Миколаївський район. Миколаївська область, 57160. вул. Фалеєвська, 14. м. Миколаїв), яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: серія НОМЕР_2 , виданий Красилівським РВ УМВС України в Хмельницької області 17 грудня 2009 року) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно (пропорційно в розрахунку на місяць);

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області (. вулиця Миру, будинок 5. селище Радісний Сад, Миколаївський район, Миколаївська область. 57160, вул. Фалеєвська, 14, м. Миколаїв) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України: серія НОМЕР_2 , виданий Красилівським РВ УМВС України в Хмельницької області 17 грудня 2009 року) додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям

під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року у розмірі 30 000 гривень щомісячно.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він проходив службу в територіальному управлінні Служби судової охорони в Миколаївській області, з 27.05.2022 увільнений від виконання службових обов`язків в зв`язку з мобілізацією. Позивач стверджує, що має право на отримання додаткової винагороди на час дії воєнного стану, а саме за період з 24.02.2022 по 27.05.2022. Оскільки відповідач не виплатив зазначену винагороду, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилався на те, що виплата додаткової винагороди, яка передбачена Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 можлива лише за умови наявності відповідних бюджетних призначень. Оскільки Державною судовою адміністрацією України не збільшено бюджетні асигнування у кошторисах Служби судової охорони на 2022 рік, відповідач не мав підстав для здійснення цих виплат, що свідчить про відсутність вини в діях відповідача. Більш того, порушення посадовими особами відповідача приписів бюджетного законодавства могло б призвести до притягнення цих осіб до відповідальності. Відповідач звертає увагу суду на те, що його дії є добросовісними. Відтак, задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткової винагороди призведе до порушення законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.07.2021 проходив службу на посаді заступника командира І підрозділу охорони в територіальному управлінні Служби судової охорони у Миколаївській області , що підтверджується довідкою № 97 від 16.07.2024 територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області по особовому складу.

З 27.05.20 наказом територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 30.05.2022 року № 141 о/с позивач увільнений від виконання службових обов`язків, у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 , зі збереженням місця роботи на період проходження військової служби - заступника командира 1 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області.

15.07.2024 позивач звернувся до відповідача з рапортом, яким просив видати йому завірені належним чином копії наказів або витяги з них про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року.

У відповіді № 45/06-434 вих від 17.07.2024 відповідач повідомив, що для видання наказу про нарахування та виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», необхідна наявність у затвердженому кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. У затверджених Службою судової охорони кошторисах територіального управління Служби судової охорони у

Миколаївській області на 2022-2023 роки видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної пунктом 1 Постанови № 168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим фінансовий ресурс територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області за фондом оплати праці не дозволяє здійснити таку виплату. Враховуючи зазначені вище обставини, станом на 17.07.2024 накази Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про нарахування і виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної пунктом 1 Постанови № 168, не видавались і не могли бути видані. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

До відповіді додано довідку про доходи позивача за період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року (міститься в матеріалах справи), з якої суд встановив, що в спірний період (з 24.02.2024 по 27.05.2022) позивачу не здійснювалось нарахування та виплата додаткової винагороди.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує такі приписи законодавства України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.165 Закону України Про судоустрій і статус суддів грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками. Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України Про Національну поліцію для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Згідно із частиною сьомою статті 161 Закону України Про судоустрій і статус суддів фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Наказом Державної судової адміністрації від 26 серпня 2020 року № 384 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі Порядок №384).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384), грошове забезпечення співробітникам Служби (далі співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку №384 передбачено, що грошове забезпечення включає щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги (пункти 5-7 Порядку).

Пунктами 9-10 розділу І Порядку №384 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та

встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

З огляду на викладене, грошове забезпечення позивача складається з основних щомісячних виплат; щомісячних додаткових; одноразових додаткових виплат, яке отримують за рахунок коштів державного бюджету у межах затверджених фондів оплати праці.

24 лютого 2022 року Президентом України прийнято Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ). Відповідно до припису пункту 1 Указу воєнний стан введено в дію із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово подовжувався і триває дотепер.

Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка набула чинності з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 1 вказаної постанови, на дату набуття нею чинності, було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, працівники Служби судової охорони відносяться до суб`єктів, яким встановлено виплату щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

В подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносили зміни, зокрема Постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217, від 22 березня 2022 року №350, від 01 квітня 2022 року № 400, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793, при цьому вказані зміни застосовуються з 24 лютого 2022 року, а розмір додаткової винагороди визначався до змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, в розмірі 30000 грн, а після вказаних змін - до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць, тобто по суті змінився лише підхід до визначення суми додаткової винагороди, а право на її отримання, в т.ч. і співробітниками Служби судової охорони залишилось незмінним.

Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає, що позивач мав право на отримання додаткової винагороди, передбаченою Постановою від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», щомісячно з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Як вже встановлено судом, відповідачем не видавались накази про нарахування та виплату позивачу цієї винагороди. Це підтверджується довідкою про суми та складові нарахованого грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по травень 2022 року, а також вбачається з листа відповідача № 45/06-434 вих від 17.07.2024. Відповідач не

заперечує цей факт і у своєму відзиві на позовну заяву.

Оцінюючи посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для здійснення виплати додаткової винагороди передбаченої Постановою від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-VI Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.

За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях також неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі № 21-399во10, від 07 грудня 2012 року у справі № 21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі № 21-44а10).

Отже, суб`єкт владних повноважень не може посилатись на відсутність бюджетних асигнувань, для не виплати додаткової винагороди, яка передбачена чинною на час вирішення спору Постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, суд зауважує, що пунктом 3 Постанови №168, Міністерство фінансів зобов`язано опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У відзиві на позов, обґрунтовуючи добросовісність своє поведінки, відповідач зазначає, що «розпорядженням Голови Служби судової охорони від 13.10.2021 № 395 «Про проведення щотижневої доповіді керівників територіальних управлінь Служби судової охорони» визначено, що для отримання актуальної інформації щодо результатів та показників службової діяльності, в тому числі проблемні питання, шо потребують вирішення за участю керівництва Служби судової охорони, керівники територіальних управлінь доповідають Голові Служби судової охорони про стан справ та проблемні питання в режимі відеоконференції з використанням відповідних технічних пристроїв. Тому, починаючи з березня 2022 року начальником територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щопонеділка піднімалось вказане проблемне питання на вищезазначених нарадах щодо виділення додаткових асигнувань та збільшення кошторисних призначень всім територіальним управлінням Служби судової охорони для належного виконання Постанови 168».

Суд враховує, що відповідачем вживались заходи для забезпечення реалізації вимог Постанови №168, проте, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування додаткової щомісячної винагороди, що є предметом спору у цій справі, оскільки держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань.

Відсутність коштів та наказу про виплату, на яку особа набула право, не є підставою відмови у захисті порушеного права, оскільки держава, маючи можливість, не скасувала нормативно-правовий акт, що породжує право.

Також суд зазначає, що відповідно до Положення про територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області, управління очолює начальник (п. 5.1. Положення). Начальник управління: видає накази та доручення організаційно-розпорядчого характеру, які стосуються діяльності Управління, контролює їх виконання (п. 5.4.7.

Положення); організовує планово-фінансову роботу в Управлінні, контролює використання фінансових і матеріальних ресурсів (п.5.4.15. Положення).

Таким чином, зважаючи на положення Постанови №168 та зміст повноважень начальника територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, саме на останнього покладено обов`язок видання наказів про виплату додаткової винагороди.

При вирішенні спору та обранні способу захисту прав позивача суд враховує правові висновки, наведені у рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22) щодо виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення інших судових витрат не надав, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РОНКПП НОМЕР_4 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області (вул. Олексія Вадатурського, 14,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року у розмірі 30000 гривень щомісячно (пропорційно в розрахунку на місяць).

3. Зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24 лютого 2022 року по 27 травня 2022 року в розмірі 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко