Справа № 630/361/24
Суддя: Малихін О. О.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/361/24
Провадження № 2-а/630/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2024 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого судді Малихіна О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу № 630/361/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 15 від 23 квітня 2024 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначено, що вказана постанова була винесена стосовно нього, як голови Люботинської міської ради, за начебто порушення ним ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, і він отримав оскаржувану постанову 26 квітня 2024 на роботі. З постановою він не згодний, вважає її необґрунтованою, упередженою та незаконною. Він не допускав вказаних у постанові порушень абз. 11 та 17 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку». На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 квітня 2024 року № 554/1 ним, як міським головою, було видано розпорядження від 11 квітня 2024 року № 71-к «Про направлення військовозобов`язаних працівників виконавчого комітету Люботинської міської ради до ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким направлено працівників, що перебувають на персональному військовому обліку для проходження медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 по 17 квітня 2024 року. Це розпорядження доведено працівникам під особистий підпис. З вказаного переліку на час видачі розпорядження один з працівників був звільнений (про що повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_1 у січні 2024), четверо працівників перебували у відпустках, а четверо працівників вже пройшли медичний огляд та отримали ВІН-код військовозобов`язаного. Таким чином, ним було вжито усіх необхідних заходів на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10 квітня 2024 року № 554/1 щодо належного оповіщення та прибуття військовозобов`язаних. Також, ним не порушувалося вимог абз.17 ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо начебто не забезпечення на території відповідальності виконання п. 8 Указу Президента України від 24 лютого 2024 року № 69/2022 та розпорядження начальника Харківської військової адміністрації від 30 січня 2024 № М/131/3дск та від 29 лютого 2024 року № М/1318дск, що начебто призвело до невиконання планового завдання щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації у лютому та березні 2024 року. На виконання вказаних розпоряджень начальника ХВА, на території Люботинської міської територіальної громади уповноваженими особами Військово-облікового столу та Відділу з надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Виконавчого комітету Люботинської міської ради в лютому та березні 2024 р. було здійснено 276 виїздів на оповіщення військовозобов`язаних та повторні виїзди на оповіщення. За результатами виїзду оповіщено 2 особи у лютому та 1 особу у березні. За іншими фактами було встановлено відсутність осіб за місцем мешкання, смерть осіб, перебування осіб на військовій службі, про що складені відповідні акти. Щодо цього до ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами електронного зв`язку направлялися відомості з контролю військовозобов`язаних. Таким чином кількість оповіщених у лютому 2024 складає 2 особи, у березні 1 особу, що спростовує викладені у оскаржуваній постанові недостовірні відомості: «у лютому призвано 0, у березні призвано 1», що свідчить про неналежне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення в супереч вимогам ст. 254 КУпАП складено не протягом 24 годин з моменту виявлення правопорушення, а лише 19 квітня 2024 року, хоча у ньому йдеться про начебто вчинені правопорушення у лютому та березні 2024 року. Законом не передбачено обов`язок органів місцевого самоврядування виписувати повістки, а покладений обов`язок лише щодо їх вручення. Також, органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо розшуку і примусового приводу громадян, а можуть лише відвідувати місце проживання особи без примусового вторгнення у помешкання. Зі змісту оскаржуваної постанови у порушення статті 283 КУпАП не вбачається у яких конкретних діях чи бездіяльності обвинувачується позивач. В супереч приписам статті 279 КУпАП, процедура розгляду справи дотримана не була, позивачу не були роз`яснені права, не було оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не з`ясовано обставини справи та не досліджувалися докази, а оскаржувана постанова була підготовлена та надрукована раніше, та запропонована під підпис без жодних обговорень.

Ухвалою від 06 травня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено для відповідача строк у п`ятнадцять днів з дня одержання копії ухвали на подання відзиву на позов.

На адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає і вважає його необґрунтованим. Зазначає, що на позивача ОСОБА_1 , який є головою Люботинської міської ради, 19 квітня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 15, оскільки за підсумками проведеного аналізу ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку, яке полягає у наступному: 10 квітня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено розпорядження № 554 про оповіщення та прибуття дев`яти військовозобов`язаних на 17 квітня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , але у зазначений термін вони не прибули, чим порушили абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 23 квітня 2024 року на 11.00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , і справа була розглянута у вказаний час.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але ним була подана з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, вказав, що позов підтримує.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання, але його уповноважений представник подав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 5 ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23 квітня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову № 15 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. На обґрунтування постанови зазначено наступне. 19 квітня 2024 року о 12-00 год. ІНФОРМАЦІЯ_2 за підсумками проведеного аналізу встановлено порушення ОСОБА_1 , який є головою Люботинської міської ради, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: В порушення абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» неорганізовано належним чином під час проведення мобілізації оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язків щодо мобілізації. 10 квітня 2024 року за вихідним № 554/1 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено розпорядження про оповіщення та прибуття дев`яти військовозобов`язаних на 17 квітня 2024 року, але станом на 17 квітня 2024 року зазначені у розпорядженні військовозобов`язані до ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибули, військовозобов`язані були оповіщенні Люботинською міською радою, але в зазначений термін не прибули. В порушення абз. 17 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не забезпечено на території відповідальності виконання Законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації: п. 8 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, розпорядження начальника Харківської військової адміністрації від 30 січня 2024 року № М/131/3 дск та від 29 лютого 2024 року № М/131/8 дск, що призвело до невиконання планового завдання щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації у лютому 2024 року (планове завдання 19, призвано - 0) у березні 2024 року (планове завдання 20, призвано -1).

Даній постанові передував протокол про адміністративне правопорушення № 15 від 19 квітня 2024 року, який ОСОБА_1 отримано у той же день під власний підпис, і у якому ОСОБА_1 роз`яснено ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У графі для письмових пояснень ОСОБА_1 зазначено, що він, перебуваючи на посаді міського голови, діяв і діє відповідно до законів і у межах наданих йому повноважень.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, (в редакції, яка була чинною станом на 19 квітня 2024 року) адміністративна відповідальність настає у разі порушення громадянами та/або посадовими особами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Таким чином, стаття 210-1 КУпАП має бланкетний характер.

Оскаржувана постанова має посилання на два порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

24 лютого 2022 року Указом Президента України введено воєнний стан та оголошено про загальну мобілізацію в Україні.

Абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному ч.ч. 3-5 ст. 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.

Абз. 17 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року постановлено Місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; 3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

11 квітня 2024 року виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області отримав від ІНФОРМАЦІЯ_1 розпорядження № 554/1 від 10 квітня 2024 року про здійснення оповіщення військовозобов`язаних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про їх виклик з метою проходження медичного огляду, оформлення військово-облікових документів, визначення призначення на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечити їх прибуття з 11 квітня 2024 року по 17 квітня 2024 року.

Також, у даному розпорядженні зазначено, що про результати виконання зобов`язання необхідно проінформувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк до 15 квітня 2024 року, і що у разі відсутності когось з цих осіб на робочому місця з поважних причин, здійснити оповіщення таких осіб протягом трьох робочих днів з моменту виходу їх на роботу та забезпечити їх явку на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 № 554/1, міським головою ОСОБА_1 було видано розпорядження № 71-к від 11 квітня 2024 року про направлення працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 для проходження медичного огляду до ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 11 квітня по 17 квітня 2024 року. У даному розпорядженні стоять підписи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про ознайомлення з текстом розпорядження. При цьому відсутні підписи навпроти прізвищ ОСОБА_3 і ОСОБА_10 .

Раніше, 13 січня 2024 року міським головою ОСОБА_1 було складено повідомлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_11 звільнений з посади спеціаліста Люботинської міської ради Харківської області. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на підставі відповідних розпоряджень виконавчому комітету Люботинської міської ради Харківської області перебували у відпустках, які охоплювали період з 11 квітня по 17 квітня 2024 року.

Щодо ОСОБА_3 то згідно з розпорядженням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 50-ко від 05 квітня 2024 року, йому була надана відпустка на період з 15 квітня по 21 квітня 2024 року, та згідно з розпорядженням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 68-к від 05 квітня 2024 року, йому були надані дні відпочинку 11 та 12 квітня 2024 року.

Про здійснені заходи з оповіщення працівників виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області було повідомлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 листом за вих. № 03-36/1370 від 15 квітня 2024 року за підписом заступника міського голови ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_1 , як міським головою, було здійснено усі можливі та необхідні дії для виконання приписів абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо організації своєчасного оповіщення вказаних працівників про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником відповідача разом із запереченнями на позов було надано також і власну копію розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 № 554/1 від 10 квітня 2024 року, де навпроти прізвищ працівників виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області стоять рукописні відмітки з позначенням календарних дат, до яких деякі з перелічених у розпорядженні осіб перебуватимуть у відпустках (19 та 22 квітня 2024 року), та прибуття інших з перелічених працівник до ІНФОРМАЦІЯ_1 (19 квітня 2024 року).

Суд наголошує на тому, що законом не надано повноважень роботодавцеві застосовувати привод чи інші способи доставки працівників до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому належним забезпеченням явки працівників до ІНФОРМАЦІЯ_1 можна вважати видання відповідного розпорядження та ознайомлення працівників із ним, або вручення повістки за місцем роботи.

За цих обставин, у діях позивача суд не вбачає порушень приписів абз. 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дослідивши зміст протоколу № 15 від 19 квітня 2024 року, складеного посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні міського голови ОСОБА_1 , суд звертає увагу на ту обставину, що суть адміністративного правопорушення в ньому зазначена саме як не прибуття дев`яти військовозобов`язаних з числа працівників виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області щодо яких було направлено розпорядження від 10 квітня 2024 року за вих. № 554/1.

Але зміст протоколу фактично суперечить тим відомостям, які були своєчасно повідомлені виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області в листі від 15 квітня 2024 року та які перебували в розпорядженні відповідних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо перебування певної кількості працівників виконавчого комітету у відпустках.

Від так викликає сумніви у належності та допустимості протоколу про адміністративне правопорушення як доказу згідно зі ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, бо не зрозуміло, з яких підстав посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 дійшла висновку, що міським головою не було забезпечено оповіщення та прибуття саме дев`яти військовозобов`язаних.

Постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 у цій частині винесена завчасно та без повної перевірки усіх обставин.

Щодо другого порушення відповідач у якості доказів надав акти, складені за наслідками службових виїздів комісії із чотирьох працівників Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області з оповіщення про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресами військовозобов`язаних територіальної громади, за лютий та березень 2024 року

У лютому 2024 року комісією було здійснено виїзди та складено акти про неможливість оповістити осіб за 143 адресами. У березні 2024 року комісією було здійснено виїзди та складено акти про неможливість оповістити осіб за 131 адресами. Деякі виїзди здійснено повторно. Неможливість оповіщення зазначена у актах з причин того, що двері не відчинили, особа виїхала з адреси, проходить службу, відсутній вдома.

Тому, стосовно другого порушення суд зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло, які конкретно дії/бездіяльність вчинені/допущені позивачем, і яким чином вказані дії/бездіяльність призвели до невиконання планового завдання щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації у лютому та березні 2024 року.

При цьому будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому порушення відповідач суду також не надав.

Однак, в оскаржуваній постанові взагалі відсутнє посилання на місце і час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а також відсутнє посилання на конкретні обставини вчиненого правопорушення, що вказує на формальний підхід до виконання посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх посадових і процесуальних повноважень і обов`язків, та є порушенням вимог ст. 283 КУпАП та вказує на протиправність прийнятої постанови.

Відповідно до приписів частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог абз. 11, 17 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дії службової особи відповідача, якою прийнято оскаржувану постанову, на відповідність критеріям, викладеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд приходить до висновку, що, приймаючи оскаржувану постанову, посадовою особою не досліджено усіх доказів та не прийнято до уваги усіх обставин справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Задовольняючи позов, суд одночасно стягує на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 605,60 грн., які документально підтверджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП, ст.ст. 6-10, 77, 139, 241, 242, 246, 261, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 15 від 23 квітня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, строк оскарження обчислюється з дня складання повного рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Малихін