Справа № 200/6898/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2024 року Справа №200/6898/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Михайлик А.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо перерахунку пенсії за вислугу років з врахуванням усіх сум для нарахування пенсії, з яких сплачено єдиний соціальний внесок згідно з довідкою від 12.03.2021 №34, виданої Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області;

зобов`язати здійснити з 27.02.2021 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з врахуванням усіх сум для нарахування пенсії, з яких сплачено єдиний соціальний внесок згідно з довідкою від 12.03.2021 №34, виданої Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області.

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно частини 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Частиною 3 ст. 51 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Позивач у позові посилається на висновки, що навела Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 24.12.2020 (справа № 510/1286/16-а): норми статті 87 Закону № 1788-ХІІ, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу. Так, позивач дійшов висновку, що застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, матиме наслідком неможливість реалізувати позивачем передбаченого ст. 51 Закону № 2262-ХІІ права на перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення.

Водночас, ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ передбачає проведення перерахунку пенсій без обмеження строком у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

При цьому, у даному випадку спір стосується незгоди позивача із проведеним відповідачем перерахунком його пенсії під час її призначенні на підставі довідки від 12.03.2021 №34, виданої ГУ Нацполіції, а не зміни розміру видів грошового забезпечення чи введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тому, ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ до даних правовідносин не застосовується.

Стаття 55 Закону № 2262-ХІІ, як позивач сам зазначив посилаючись на висновки Верховного Суду, застосовуються, зокрема, коли суми пенсії нараховані пенсійним органом, проте, в даному випадку мова йде про перерахунок пенсії, а відтак пенсії у бажаному позивачем розмірі не нарахована.

Відтак, застосуванню підлягає ст. 122 КАС України.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Необхідно чітко диференціювати передбачені ст. 122 КАС України поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись» про порушення своїх прав.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

На запит позивача зі спірного питання відповідачем надано відповідь у листі від 22.05.2024 №13418-11003/К-02/8-0500/24, проте вважаючи, що цей лист надано на запит позивача від 25.04.2024, неможна вважати, що такий запит здійснено без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, починаючи з лютого 2021 року.

До суду із даним позов позивач звернувся 01.10.2024. Відтак, 6-місячний строк звернення до суду із позовними вимогами за період з 27.02.2021 по 01.04.2024 пропущено.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем не додано до позову клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім цього, позивач зазначає, що у листі від 22.05.2024 №13418-11003/К-02/8-0500/24 відповідач повідомив позивача, що підстави для відповідного перерахунку пенсії відсутні, оскільки сума додаткових видів грошового забезпечення для нарахування пенсії, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, включає в себе не тільки додаткові види грошового забезпечення, а й основні.

Водночас, згідно наданої суду копії такої відповіді, наведених тверджень відповідач у ньому не викладав.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п.п. 3-5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Таким чином, позивач має надати суду усі наявні в нього докази порушення відповідачем прав позивача, зокрема, надати: відповідь відповідача із посиланням на неможливість перерахунку пенсії через те, що сума додаткових видів грошового забезпечення для нарахування пенсії, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, включає в себе не тільки додаткові види грошового забезпечення, а й основні; відповідні розрахунки, з яких вбачалося б взяттям відповідачем за основу суму для розрахунку пенсії меншу за належну, навести яку саме суму позивач вважає вірною та як саме із її використанням має бути проведено розрахунок тощо. Із викладеного у позові не є зрозумілими вказані обставини, зокрема, чи вважає позивач вірною сумою для обчислення грошового забезпечення наведену ним у позові суму 25 349,12 грн. Позивач зазначає у позові, що надана відповідачу довідка містить конкретно визначений рядок «сума для нарахування пенсії, яка збігається з сумою, з якої сплачено ЄСВ, і становить 25 349,12 грн, водночас, додана до позову довідка від 12.03.2021 №34 не містить суми «25 349,12 грн», а визначені у ній суми для нарахування пенсії становлять: надбавки 4186,24 грн та 141,87 грн, премія 8650,14 грн.

Наведене вище свідчить про те, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, що з огляду на ст. 169 цього Кодексу є підставою для постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене та керуючись ст.ст. 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивач має:

надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду і відповідні докази поважності причин його пропуску;

надати до суду усі наявні докази порушення відповідачем прав позивача, зокрема: відповідь відповідача із посиланням на неможливість перерахунку пенсії через те, що сума додаткових видів грошового забезпечення для нарахування пенсії, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, включає в себе не тільки додаткові види грошового забезпечення, а й основні; довідку про грошове забезпечення для обчислення пенсії на суму 25 349,12 грн та/або навести відповідні розрахунки, з яких вбачалося б взяттям відповідачем за основу суму для розрахунку пенсії меншу за належну, навести яку саме суму позивач вважає вірною та як саме із її використанням має бути проведено розрахунок тощо.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Михайлик