Справа № 200/6936/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 жовтня 2024 року Справа №200/6936/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоодержаної пенсії, -

встановив:

ОСОБА_1 як позивач та як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить:

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 належну їй та неповнолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоодержану пенсію ОСОБА_3 у розмірі 156939,43 грн.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 627,76 грн із розрахунку 1569,39 грн (2 позивача - по 784,70 грн), оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового, то сплаті підлягає судовий збір тільки від позивача у розмірі 784,70 грн. із застосовуванням коефіцієнту 0,8.

Вказаний розрахунок позивача судом не береться до уваги, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Зі змісту наведеної ст. 3 вищевказаного закону вбачається, що законодавець розрізняє позовні заяви та інші заяви, які можуть бути об`єктом сплати судового збору.

Пунктом 14 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб.

При цьому, п. 14 ч. 2 ст. 3 даного Закону звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви.

Разом з тим, вказана норма передбачає звільнення від сплати судового збору за заяву про захист прав дітей, а не звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви в інтересах дітей.

При цьому, на користь цього твердження свідчить також положення ст. 8 Закону № 3674-VI, відповідно до п. п. "ґ" п. 2 ч. 1 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору за таких умов: позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI, містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Окрім цього, суд зазначає, що ч. 7 ст. 160 КАС України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

В силу приписів ч.1 ст.56 КАС України, права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, представництво інтересів неповнолітньої особи у суді відповідно до ст.56 КАС України не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які подають позовну заяву про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, від сплати судового збору.

Таким чином, позивач не вважається особою, у якої відсутній обов`язок щодо справляння судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої дитини діє як законний представник неповнолітньої в розумінні ч. 1 ст. 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до ч. 1 ст. 53 КАС України.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 640/109/19 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16.04.2020 по справі №640/109/19.

Суд вказує, що позивач при здійсненні розрахунку сплати судового збору частково звільнила себе від сплати судового збору, оскільки взяла у розрахунок судового збору свого неповнолітнього сина, який взагалі звільнений від сплати судового збору та поділила цю суму на 2.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який сплачується фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 1211,20 грн.), за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який сплачується фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу позивача на те, що сума судового збору в обох випадках не може бути менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте позивачем сплатила лише 627,76, що є меншою ніж 1211,20грн. (968,96 із застосовуванням коефіцієнту 0,8).

Вимога щодо стягнення грошових коштів є майновою.

Дослідивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 належну їй та неповнолітньому сину ОСОБА_2 , недоодержану пенсію ОСОБА_3 у розмірі 156939,43 грн.

За логікою мотивації позовної заяви позивачка претендує на половину із цих коштів, а отже сума судового збору, що повинна бути сплачена при поданні даної позовної заяви складає: сума стягнення 78469,71 грн. х 1% (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу) = сума збору: 1211.20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму) х 0,8, що дорівнює 968,96 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у сумі 341,20 грн.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому згідно з ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоодержаної пенсії, - залишити без руху.

Встановити позивачу - ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме надати оригінали доказів доплати судового збору у сумі 341,20 грн.

Роз`яснити, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Шинкарьова