Справа № 280/3082/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3082/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року (суддя Артоуз О.О.) у справі №280/3082/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом, в якому просило:

скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова О.А. від 28.03.2024 ВП № 65462303 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що на виконанні в Управління знаходився виконавчий лист по справі №280/6560/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 . Позивач, зазначав, що виконання рішення суду у повному обсязі можливо виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування, якого на теперішній час виділено не було. Крім цього, зазначав, що існують процесуальні питання, які вирішуються в межах виконавчого провадження щодо зміни сторони стягувача і ці питання знаходяться на вирішенні суду, що також перешкоджає виконанню рішення суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання рішення суду без поважних причин є підставою для застосування державним виконавцем до боржника штрафних санкцій.

У спірному випадку, як зазначив суд першої інстанції, позивачем (боржником) судове рішення було виконано частково. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин невиконання судового рішення у повному обсязі, боржником надано не було, у зв`язку з чим державним виконавцем обгрунтовано застосовано спірні штрафні санкції.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого рішення державного виконавця. Скаржник вказує на те, що судове рішення ним не було виконано у повному обсязі з огляду на відсутність відповідного бюджетного фінансування, що є поважною причиною не виконання рішення суду, оскільки довічне грошове утримання судді у відставці виплачується виключно за рахунок Державного бюджету України. З цього приводу також звертає увагу і на те, що головним розпорядником бюджетних коштів є Пенсійний Фонд України, а не його Головні управління в областях.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №280/6560/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №27 від 14.04.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 за № 07-36/78; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, згідно з довідкою Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 за № 07-36/78, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

На виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП № 65462303 з виконання виконавчого листа № 280/6560/20, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 12.01.2021 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, згідно з довідкою Запорізького апеляційного суду від 26.03.2020 за № 07-36/78, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Косінова І.В. від 18.05.2021 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № 65462303, надано боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24 000 грн.

Листом від 03.06.2021 № 0800-0902-6/38139 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомлено державному виконавцю про проведення перерахунку пенсії стягувача. Розмір заборгованості склав 877710,39 грн. Що стосується виплати зазначеної суми заборгованості зазначено, що виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова Ігоря Вікторовича про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_2 : замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 12.01.2021 Запорізьким окружним адміністративним судом на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у справі №280/6560/20, а саме: ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ); замінено сторону у виконавчому провадженні №65462303, з примусового виконання виконавчого листа № 280/6560/20, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 12.01.2021, а саме: стягувача ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

На підставі заяви ОСОБА_2 від 15.02.2024 та ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2024 державним виконавцем винесено постанову від 21.02.2024 про заміну сторони виконавчого провадження - ОСОБА_1 на правонаступника - ОСОБА_2 .

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Косінова І.В. від 28.03.2024 ВП № 65462303 накладено на боржника штраф за невиконання рішення суду у розмірі 5 100 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, виконавець зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії передбачена ст..75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищенаведених норм права суд першої інстанції правильно виходив з того, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Зробивши правильний висновок щодо правових підстав для застосування до боржника штрафних санкцій, суд першої інстанції зазначив те, що у спірному випадку позивачем (боржником) судове рішення було виконано частково, при цьому, жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин невиконання судового рішення у повному обсязі, боржником надано не було.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування до позивача спірних штрафних санкцій.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, позивач фактично вказує на те, що повне виконання рішення суду, в частині виплати нарахованих сум довічного грошового утримання судді у відставці, виходить за межі повноважень Головного управління ПФУ в Запорізькій області, оскільки виплата цих сум можлива виключно за умови відповідного бюджетного фінансування, при цьому, що головним розпорядником бюджетних коштів є Пенсійний Фонд України.

З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій (щомсячного довічного грошового утримання судді у відставці) здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ №280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України; організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами позивача про те, що виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Погоджується суд апеляційної інстанції і з позицією позивача про те, що відсутність бюджетного фінансування є поважною причиною невиконання рішення суду, що унеможливлює застосування штрафних санкцій на підставі положень ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, як зазначено вище, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про наявність поважних причини не виконання рішення суду. А саме доказів відсутності фінансового забезпечення, фактичної відсутності коштів протягом усього періоду часу виконання судового рішення (з 2021 року), а також того, що позивач здійснював всі залежні від нього дії направлені на отримання відповідного фінансування для виплати заборгованості по рішенню суду, в тому числі звернення до ПФУ за додатковим фінансуванням.

Тобто, підставою для відмови в задоволенні позову стала недоведеність позивачем наявності поважних причин не виконання рішення суду, як підстави для звільнення від відповідальності, передбаченої ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції, в контексті спірних відносин та наведених норм права, суд апеляційної інстанції вважає правильними, а враховуючи те, що зазначених доказів не було надано позивачем і під час апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі №280/3082/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 03.10.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк