Справа № 751/6150/24
Суддя: Лібстер А. С.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №751/6150/24
Провадження №2-а/751/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 р. місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого судді Лібстера А. С.

секретаря судового засідання Рак Я. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови АА№00020533 від 21.06.2024,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови АА№00020533 від 21.06.2024 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване та закриття справи в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 21.06.2024 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т. С. складено постанову відносно ОСОБА_1 за те, що 20.06.2024 року о 19 годині 36 хвилин за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2% (2,48 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.132-1 КУпАП. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса 42480 кг. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 автомобіль марки DAF CF 85.460 реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 напівпричеп KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_4 , являється спеціалізованим напівпричепом н/пр - контейнеровоз. В зв`язку тим, що напівпричеп KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_4 , являється спеціалізованим напівпричепом н/пр - контейнеровоз, то відповідно має допустимі параметри фактичної маси 44 тони. Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови безпідставно не врахував, що перевезення здійснювалось спеціалізованим вантажним сідловин тягачем в зчепленні спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_5 . Відтак, встановлене у постанові від 20.06.2024 серії АА №00020533 перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2% (4.48 тон), при дозволеній загальній масі 40 тон, яке виміряне з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу та склало 42 480 кг, є помилковим, оскільки розрахунок мав здійснюватися виходячи із дозволеної загальної маси 44 тони, які є дозволеними п.п. б пункту 22.5 ПДР України для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, а не із 40, як це здійснено відповідачем. Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування». Відсоткове значення перевищення транспортного засобу отримується з максимально допустимої маси врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Хфакт - Хнорм похибка пристрою)/Хнорм)*100%. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так (47200-44000-10%(47200))/44.000 * 100 = 1,065 (тобто перевищення взагалі відсутнє) (а.с.36-46).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.07.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 21-22).

07.08.2024 від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 21.06.2024 серії АА № 00020533 встановлено, що 20.06.2024 о 19 год 36 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460 , ДНЗ CB9572EB, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.2% (2.48 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2, свідоцтво про повірку 04/4381; 1468 дійсні до 07.11.2024. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Звертають увагу, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Твердження позивача, про невідповідність фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення її математичним обрахункам спростовано, зазначеною формулою, яка наведена у оскаржуваній постанові. Так, відповідно, постановою серія AA №00020533 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Так, встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2950 мм, 2-3: 1090 мм, 3-4: 5640 мм, 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6950 кг, 2 - 4200 кг, 3 - 10800 кг, 4 - 8400 кг, 5 - 8350 кг; 6 - 8500 кг; загальна маса - 47200 кг. висота - 3.999 м.; ширина - 2.61 м.; довжина - 16.885 м.; Згідно формули, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення: - перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.2% (2.48 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((47200 кг40000кг) 10%*47200кг)/40000кг)*100% =6,2%. Постанова, що оскаржується Позивачем у цій справі, за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Ключове значення, для визначення максимально допустимої фактичної маси транспортного засобу позивача у 40 т або 44, має факт здійснення позивачем перевезення контейнера (змінного кузова), а не здійснення перевезень напівпричепом (контейнеровозом). Будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, доказів щодо придбання або використання контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять. Наголошують, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що лише наявність контейнеровозу дозволяє здійснювати перевезення з підвищеними ваговими нормами. Транспортний засіб позивача напівпричіп контейнеровоз має технічні характеристики, що дозволяють перевозити максимальну допустиму масу (тобто маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима) у 39000 кг. Тобто технічні характеристики напівпричепу не передбачають перевезення вантажів з підвищеними нормативами. При цьому, слід врахувати, що вагові параметри до контейнеровозів можуть бути застосовані лише за наявності двох умов, а саме максимальної довжини транспортного засобу та перевезення контейнеру. Постановою серія AA №00020533 зафіксовано, що загальна довжина транспортного засобу на момент фіксації порушення становила 16,88 м, що перевищує граничнодопустиму довжину, встановлену для перевезення вантажу контейнеровозом (13,716 м). Зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. Позивачем на контейнеровоз встановлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм, тому у такому разі він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху - не більше 40 т, адже навантаження 44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезення контейнерів. Використання конструкції, візуально схожої на контейнер є намаганням та штучно збільшити максимальне дозволене навантаження транспортного засобу всупереч нормам законодавства України. Щодо роботи комплексного технічного засобу марки WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2 Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F. Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу звичайно, визначити неможливо, але потрібно зауважити, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно п.22.5. ПДР України, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу. Як зазначалось вище ДСТУ OIML R 134-1:2010, якій встановлює вимоги до обладнання для зважування в русі, не має обмежень щодо типу вантажу. Більше того рекомендації і вимоги, щодо облаштування майданчиків WIM, вказують на те, що обрана ділянка не повинна мати поворотів, смуг розгону, або гальмування, не менше 250 м від перехресть і 300 м від залізничних переїздів, повздовжній похил не повинен перевищувати 10 проміле. Тобто майданчики WIM облаштовуються там, де рух транспортних засобів рівномірний і навіть рідкий вантаж, не кажучи про сипучий, знаходиться у відносному спокої. Товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей та не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважають необґрунтованими (а.с. 36-46).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 31.05.2024, транспортний засіб DAF CF 85.460, з реєстраційним номером НОМЕР_6 , є спеціалізованим вантажним сідловин тягачем, повною масою 23000кг, масою без навантаження 8000кг та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , спеціалізований напівпричіп н/пр - контейнеровоз KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_4 , повною масою 39000 кг, масою без навантаження 3400кг, перебувають у власності ОСОБА_1 (а.с. 11, 12-13).

Згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00020533 від 21.06.2024, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т. С., установлено, що 20.06.2024, о 19 год. 36 хв., за адресою Н-31, км 120+000 Полтавської області, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, д.н.з. НОМЕР_6 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.2% (2.48 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 2 ст.132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн (а.с. 5).

Вказана постанова надсилалась на адресу позивача рекомендованим листом 24.06.2024, та отримана позивачем 01.07.2024 (а.с. 6, 54).

Згідно з копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підсистема габаритного контролю транспортних засобів WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2 відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 та OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь (а.с. 49, 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку п. 7 постанови КМУ № 1174. Відповідно до п. 12 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Згідно з п. 17 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалось вимірювальне обладнання комплексного технічного приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, який є справним та придатним до експлуатації.

Суд, вважає, що зафіксована технічним засобом інформація про перевищення автомобілем позивача нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 229, 255, 279-5, 279-8 КУпАП, ч.2 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, та з метою нормативно-правового врегулювання питань здійснення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проваджень у справах про адміністративні правопорушення наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 затверджено, зокрема, Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512 встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 2 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова містить всі необхідні реквізити, відповідно до додатку 2 Інструкції та КУпАП.

Так, постановою серії АА № 00002053 від 21.06.2024 року встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2% (2,48 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22. Правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до оскаржуваної постанови АА № 00002053 від 21.06.2024 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: Розрахунок *% перевищення = ((X факт X норм похибка пристрою)/X норм)*100% *% перевищення = ((47200 кг40000кг) 10%*47200кг)/40000кг)*100% =6,2%.

Як зазначалось раніше, відповідальність згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм до 10 %, що з огляду на зафіксовані параметри мало місце у даному випадку.

Стосовно доводів представника позивача, що транспортний засіб є спеціалізованим сідловим тягачем, тип напівпричепу-контейнеровоз, а отже відповідно до п. 22.5 ПДР масою перевищення для такого транспортного засобу є понад 44 тони, то суд вважає такі твердження хибними.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі наказ №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з п.п.17.2-17.5 наказу №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім того, 02.09.2024 відповідачем заявлено клопотання про витребування сертифікату відповідності на контейнер, як обладнання яке відповідає вимогам єдиних технічних приписів, на що представником позивача зазначено в письмових поясненнях, що контейнер, як обладнання не відноситься до нових частин КТЗ та не є його обладнанням. Наявність сертифіката на контейнер не передбачена чинним законодавством, тобто сторона позивача таким сертифікатом фактично не володіє ( а.с.68-72, 79-82).

В даному випадку саме позивач повинен довести належними доказами факт відсутності правопорушення. Обґрунтування позову зводиться лише до суб`єктивних тверджень позивача про перевезення на напівпричепі саме контейнера, при цьому жоден контраргумент представника відповідача спростований не був. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження контейнерних перевезень, а навантаження 44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезенні контейнерів.

За таких обставин сам факт реєстрації автомобільного транспорту - контейнеровозом не поширює вагові норми, передбачені п.22.5 Правил дорожнього руху, на відповідний транспорт з огляду на відмінну форму використання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належними та допустимими доказами відповідачем підтверджено, що вагові параметри транспортного засобу, який належить позивачу, перевищив нормативно допустимі вагові обмеження, що є підставою для накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови АА№00020533 від 21.06.2024 відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 03.10.2024 року.

Суддя А. С. Лібстер