Справа № 302/1287/24
Суддя: Повідайчик О. І.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/1287/24
Провадження № 2-а/302/35/24
Категорія 139
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Повідайчика О.І. за участі секретаря судового засідання Сита Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектора СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 , діючи через представника адвоката Беллу В.М., звернувся до суду з цим позовом в обґрунтування якого посилався на те 24 серпня 2024 року інспектором СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Цьопою В.В. відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 00940792, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1 190,00 грн. ОСОБА_2 не погоджується з цією постановою, уважає що її складено незаконно, надумано, без наявності такого факту, без надання жодного доказу в його підтвердження. Стверджує, що підсвітка номерного знака на його автомобілі працювала. Вказує на те, що копія оскаржуваної постанови йому вручена не була, про її наявність він дізнався із мобільного застосунку «Дія». Визнає, що 23.08.2024 біля 23:40 він рухався на власному автомобілі марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 в селищі Міжгір`я по вул. Коцюбинського коли навпроти кафе «Орхідея» назустріч йому їхав патрульний поліцейський автомобіль, який після роз`їзду одразу розвернувся й увімкнув проблискові маячки синьо-червоного кольору, на вимогу яких позивачу одразу зупинився. Після зупинки поліцейські не повідомили його про порушення правил дорожнього руху, а висловлювали підозру щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що справа про адміністративне правопорушення на місці не розглядалась, про права його не повідомляли, доказів вчинення правопорушення поліцейські не представили. ОСОБА_1 вказує на відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, що підтверджує безпідставність притягнення його до відповідальності. Стверджує про нікчемність оскаржуваної постанови, позаяк в ній зазначено, що позивач керував транспортним засобом марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 , натомість ОСОБА_1 керував іншим автомобілем, а саме транспортним засобом марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1

Відповідач ГУНП в Закарпатській області у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві відповідач стверджує, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху підтверджується відеодоказами, не зазначення яких у оскаржуваній постанові не може бути самостійною підставою для її скасування. Зазначає, що працівником поліції були дотримані вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішній справ № 1395 від 07.11.2015. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Інспектор СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 подав суду заяву,відповідно до якої він не визнає пред`явлений позов. При цьому не заперечує допущення описки в тексті постанови, зауважує, що факт правопорушення підтверджується відеодоказом з бодікамери.

Представник позивача адвокат Белла В.М. 24.09.2024 надав суду відповідь на відзив, у якому заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та стверджує про відсутність в матеріалах справи доказів вчинення позивачем правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення. Зауважує, що з наданих відповідачем доказів слідує, що справа про адміністративне правопорушення не розглядалась, відбулось тільки складання постанови. Підкреслює, що суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи, а відтак, з врахуванням принципу презумпції невинуватості, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчика О.І. від 09 вересня 2024 року відкрито провадження в справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд встановив такі фактичні обставини.

24 серпня 2024 року інспектором СРПП відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції Цьопа Василем Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 940792. Цією постановою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1 190,00 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до змісту цієї постанови було те, що 23.08.2024 о 23:55 в смт Міжгір`я вулиця Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 в якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п. 2.9. в) Правил дорожнього руху порушення правил користування ременями безпеки ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно з положеннями пункту 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Зазначеній нормі Закону відповідає п. 1.3. Правил дорожнього руху.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Відповідно до підпункту в) пункту 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 121 КУпАП, належить до юрисдикції органів Національної поліції. Згідно з приписами ч. 2 зазначеної норми КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» до завдань поліції належить надання поліцейських послуг окрема, у сферах, з забезпечення публічної безпеки і порядку та охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні повноваження поліції, відповідно до яких поліція, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 29 Закону України «Про Національну поліцію» установлено вимоги до поліцейського заходу, яким є дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про Національну поліцію» Пполіція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами. Якщо поліцейського неможливо ідентифікувати за зовнішніми ознаками, він зобов`язаний пред`явити особі документ, що посвідчує його повноваження.

З статей 31 та 35 Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що поліцейський вправі зупинити транспортний засіб у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.

Із зазначених положень законодавства належить дійти висновку, що поліцейський, зокрема, при виявленні порушень Правил дорожнього руху, безвідносно до їх фіксації повинен вжити необхідних превентивних або ж заходів примусу з метою припинення правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до відповідальності, в порядку встановленому діючим законодавством або ж ініціювання зазначеної процедури.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП міг проводитись на місці вчинення адміністративного правопорушення або ж за місцем його вчинення чи за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника (ч. 1 і 2 ст. 276 КУпАП).

З вказаних норм слідує, що керування або експлуатація транспортного з неосвітленим номерним знаком є адміністративним правопорушенням, розгляд такої справи належить до компетенції органів Національної поліції, від імені якої вправі розглядати справу поліцейський зі спеціальним званням. Протокол про адміністративне правопорушення в такій справі не складається, а справа може бути розглянута на місці вчинення правопорушення з винесенням відповідної постанови.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів ст. 245 КУпАП є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Враховуючи відсутність спеціального закону, яким би регламентувався порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах Національної поліції, суд констатує, що такий порядок визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (ст. 249 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту ч. 1 і 2 ст. 283 КУпАП слідує, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Відповідно до положень ч. 3 зазначеної норми КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, звертаючись із цим позовом до суду стверджує про протиправність постанови оскільки:

1.факт порушення (подія) відсутній;

2.відсутні докази вчинення ним порушення, як підстави для притягнення до адміністративної відповідальності;

3.справа про адміністративне правопорушення не розглядалась, а постанова була виписана на місці;

4.поліцейським не було надано позивачу можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП;

5.в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував автомобілем марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_2 , натомість ОСОБА_1 керував іншим автомобілем, а саме транспортним засобом марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідачем 1 ГУНП в Закарпатській області одночасно з відзивом надано відеоматеріали на яких відображено обставини щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оцінка законності якої є предметом цього позову. Зазначені відеоматеріали є джерелами об`єктивних відомостей, щодо обставин справи, які входять до предмету доказування в цій справі.

Суд констатує, що в наданих відеоматеріалах відсутня фіксація факту керування позивачем транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Водночас з відеофайлу з назвою «2-2-c95d1a00-74d6-11ef-8078-9314d9fc6425.mp4», який в підсистему «Електронний суд» завантажено під назвою «Відео 1 ОСОБА_1 .mp4» слідує, що на ньому відображені події після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 23.08.2024 в період часу з 23:41:02 по 23:47:03 (про що свідчить відповідний відбиток у верхній лівій частині зображення). На зазначеному відео ОСОБА_1 двічі запитує в поліцейського про причину зупинки на що отримує відповідь, що причиною зупинки є неосвітлений номерний знак (час доби 23:45:54 та 23:46:39; час на відео 0:04:52 та 0:05:37). Повторно позивач задає поліцейському питання щодо причини зупинки та отримує відповідь, що її причиною є те, що на автомобілі не працює під світка номерного знаку 24.08.2024 в час доби 00:02:26, що відображено на відеофайлі з назвою «2-2-eac706b0-74d6-11ef-bafb-cdb5d4ee3332.mp4», який в підсистему «Електронний суд» завантажено під назвою «Відео 3 ОСОБА_1 mp4». На цьому ж відео файлі відображено, що поліцейський інформує позивача про те, що стосовно нього буде складено протокол в справі про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (час доби 00:04:36, час на відео 0:03:33) на що позивач схвально киває головою та словесно погоджується. На відео файлі з назвою 2-2-d9d038e0-74d6-11ef-a2c2-df0042b4ffa3.mp4», який в підсистему «Електронний суд» завантажено під назвою «Відео 2 ОСОБА_1 mp4» (час доби 23:48:47 час на відео 0:01:45) відображено марки HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 . Суд зауважує, що позивач не висловив будь-яких заперечень щодо керування ним зазначеним транспортним засобом, а також не висловив жодних заперечень щодо того, що номерний знак зазначеного автомобіля є неосвітленим, не висловлював клопотань про перевірку факту освітлення цього номерного знаку натомість погодився з доводами поліцейських та погодився з винесенням щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення. Суд не встановив вчинення позивачу будь-яких обмежень з боку працівників поліції щодо реалізації ним своїх прав, зокрема щодо перевірки факту вчинення ним правопорушення, обмежень у поданні заяви чи заявленні клопотань тощо. Суд не встановив обставин, які б поставили під сумнів правомірність дій поліцейських при винесенні оскаржуваної постанови щодо позивача.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням установлених фактичних обставин справи та на підставі зазначених положень законодавства суд дійшов висновку про правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 940792 від 24 серпня 2024 року, а відтак про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-77, 140, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та інспектора СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 03 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик