Справа № 520/19880/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р. № 520/19880/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення №53 від 26.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 року на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання: - з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці; - з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці; - з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці; - з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці; - з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці; - з 01.06.2013 по 25.12.2014 у Харківській митниці Міндоходів; - з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС.

3. Зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, призначивши ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 16.06.2023 року;

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення №53 від 26.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та таким, що порушує права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 30.08.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 16.06.2023 року позивач - ОСОБА_1 , через підсистему Веб-портал звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу. До заяви було надано копію трудової книжки, довідки про складові заробітної плати.

Рішенням №53 від 22.06.2023 року, позивачу було відмовлено у такому переведенні через відсутність стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та тим, що станом на 01.05.2016 він не перебував на державній службі.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/20492/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №53 від 22.06.2023 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/20492/23 було встановлено зокрема, що Рішенням №53 від 22.06.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позивачу було відмовлено в зарахуванні до стажу державної служби періоду роботи з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці, з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці, з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці, з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці, з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській митниці Міндоходів, з 25.12.2014 по 01.05.2016 2016 у Харківській митниці ДФС.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 ОСОБА_1 працював більше 20 років, як посадова особа Державної митної служби па посадах, на яких відповідно до вимог законодавства присвоювалися персональні звання та ранги державного службовця.

Згідно довідки Харківської митниці ДМС України від 30.05.2023 № 7.14.22.02/60 ОСОБА_1 отримував надбавку за вислугу років (50 %) за стаж державної служби 28 роки 04 місяців 03 днів та надбавку за спеціальне звання (РМС-ІІ рангу) відповідно до ПКМУ від 17.06.2020 р. №501.

Суд зазначає, що на час звернення до відповідача з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, позивач мав достатній стаж державної служби (понад 20 років), окрім того, станом на 01.05.2016 він мав стаж роботи на посадах державної служби більше 10 років, та займав посаду державної служби.

Таким чином, на момент звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення пенсії у відповідності до вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме він досяг необхідного віку стаж державної служби більше 20 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 р. по справі №520/20492/23 Головним управлінням було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 16.06.2023 року, щодо переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України про «Про державну службу».

За результатом розгляду Головним управлінням було повторно винесено рішення №53 від 26.04.2024 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування оскаржуваного рішення зазначено, що відповідно до поданих документів та матеріалів електронної пенсійної справи, станом на 01.05.2016 р. ОСОБА_2 не перебував на державній службі. Періоди з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці, з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці, з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці, з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці, з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці, з 01.06.2013 р. по 25.12.2014 р. у Харківській митниці Міндоходів, з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС, не можуть бути враховані до стажу державної служби зважаючи на те, що заявнику відповідно до частини другої статті 573 Митного кодексу України присвоювалися спеціальні звання. Положення про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів, порядок присвоєння цих звань та їх співвідношення з рангами державних службовців, а також розміри надбавок до посадового окладу за спеціальні звання затверджується Кабінетом Міністрів України, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723. Статтею 573 Митного кодексу України передбачено, що спеціальні звання митної служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Позивач, вбачаючи в оскаржуваному рішенні порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення якого, визнано таким, що втратив чинність, Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI ;Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 569/350/17 (№ рішення в ЄДРСР 75082026), від 03 липня 2018 року у справі № 586/965/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75082148) та від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75227579).

Як вже було встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 року по справі № 520/20492/23 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 ОСОБА_1 працював більше 20 років, як посадова особа Державної митної служби па посадах, на яких відповідно до вимог законодавства присвоювалися персональні звання та ранги державного службовця.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01 травня 2016 року).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення стажу державної служби від 03 травня 1994 року № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання, […].

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. […].

Частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Крім того, спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - Митний кодекс).

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з ч. 1 ст. 588 Митного кодексу, пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу. При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно довідки Харківської митниці ДМС України від 30.05.2023 № 7.14.22.02/60 ОСОБА_1 отримував надбавку за вислугу років (50 %) за стаж державної служби 28 роки 04 місяців 03 днів та надбавку за спеціальне звання (РМС-ІІ рангу) відповідно до ПКМУ від 17.06.2020 р. №501.

Суд зазначає, що на час звернення до відповідача з заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу, позивач мав достатній стаж державної служби (понад 20 років), окрім того, станом на 01.05.2016 він мав стаж роботи на посадах державної служби більше 10 років, та займав посаду державної служби.

Таким чином, на момент звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення пенсії у відповідності до вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме він досяг необхідного віку стаж державної служби більше 20 років.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про скасування рішення №53 від 26.04.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Щодо вимог позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 року на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання: - з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці; - з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці; - з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці; - з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці; - з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці; - з 01.06.2013 по 25.12.2014 у Харківській митниці Міндоходів; - з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС та зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, призначивши ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 16.06.2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Оскільки, як вже було встановлено судом вище, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 р. по справі №520/20492/23 встановлено, що на момент звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення пенсії у відповідності до вимог статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме він досяг необхідного віку стаж державної служби більше 20 років та оскільки на виконання вказаного рішення суду 28 лютого 2024 р. по справі №520/20492/23 відповідачем було повторно не зараховано позивачу до стажу державної служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 року на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання: - з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці; - з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці; - з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці; - з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці; - з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці; - з 01.06.2013 по 25.12.2014 у Харківській митниці Міндоходів; - з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС та відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку, що належним захистом прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 року на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання: - з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці; - з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці; - з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці; - з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці; - з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці; - з 01.06.2013 по 25.12.2014 у Харківській митниці Міндоходів; - з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС та зобов`язання Головного правління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, призначивши ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 16.06.2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №53 від 26.04.2024 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.04.1994 року на посадах, на яких були присвоєні спеціальні звання: - з 15.04.1997 по 08.07.1998 у Куп`янській митниці; - з 09.07.1998 по 18.04.2000 у Східній регіональній митниці; - з 07.06.2000 по 30.03.2005 у Куп`янській митниці; - з 31.03.2005 по 27.05.2010 у Харківській митниці; - з 28.05.2010 по 01.06.2013 у Харківській обласній митниці; - з 01.06.2013 по 25.12.2014 у Харківській митниці Міндоходів; - з 25.12.2014 по 01.05.2016 у Харківській митниці ДФС.

Зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058- IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, призначивши ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року з 16.06.2023 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.