Справа № 320/31838/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови в проведені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром станом на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021 №640/8988/20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром станом на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021 №640/8988/20.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021 по справі №640/8988/20, відповідачем здійснено перерахунок його пенсії з обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами. На думку позивача, при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури мають застосовуватись норми законодавства, яке діяло на момент призначення пенсії, а перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної позивачу пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач здобув право на перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, оскільки зазначене право встановлено іншими судовими рішеннями, які безпосередньо стосуються позивача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 та від 09.09.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від Головного управління ПФУ в м. Києві 01.10.2024 року надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначає про відсутність протиправних дій зі сторони відповідача щодо обмеження виплати пенсії позивачу максимальним розміром і не виконання рішення суду, оскільки з часу набрання чинності Законом України №3668-VI, останній поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України. Підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу без обмеження максимального розміру пенсії немає.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першшої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 04 березня 2010 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 82% від заробітної плати.

21 грудня 2019 року позивач звільнився з Генеральної прокуратури України та 26 грудня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та довідки про заробітну плату, з додатком до неї, виданих Генеральною прокуратурою України 24 грудня 2019 року. Пенсійний орган відмовив у перерахунку пенсії позивачу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 року, яке залишено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2021 року без змін, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 21 грудня 2019 року №18-267 зп та додатку до неї, починаючи з 26 грудня 2019 року, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Представник позивача - адвокат Кардаш В.А. 10.08.2023 року звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повідомити чи буде застосоване обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021 року у справі №640/8988/20.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 30.08.2023 №29705-29735/Д-02/8-2600/23 повідомило, що у разі виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 з обмеженням становитиме 16 380,00 грн, що призводить до зменшення розміру пенсії, яку останній отримує з 01.12.2019 року по теперішній час.

Вважаючи протиправним застосування до пенсії обмеження її максимального розміру, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

Водночас абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно положень абзацу другого цього пункту пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме-надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

В подальшому, Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин), у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на зазначене, з моменту набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19 та від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на преюдиційність рішень суду у справах №753/4880/16-а та №753/18645/16-а, якими зобов`язано пенсійний орган провести перерахунок пенсії без обмеження граничного розміру пенсії, колегія суддів звертає увагу, що у вказаних рішеннях не зазначено кінцевої дати по яку відповідач повинен здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені на майбутнє, а також, що відповідач у разі зміни правового регулювання вправі змінити розмір присуджених виплат, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Окрім того, посилання на рішення судів у інших справах суд апеляційної інстанції відхиляє в силу частини сьомої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі №320/31838/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О. Грибан

Л.О. Костюк