Справа № 160/25557/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 вересня 2024 року Справа 160/25557/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №8810 від 03 травня 2022, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області видати нову посвідку на тимчасове проживання в Україні громадянину Арабської Республіки Египет ОСОБА_1 .

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Суд зазначає, що до позовної заяви представником позивача адвокатом Ткаченком Олександром Володимировичем долучено заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обгрунтування заяви зазначається, що 03.05.2022 року рішенням заступника начальника УДМС України в Дніпропетровській області громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 . 19.03.2024 року представником позивача на адресу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації щодо можливого скасування посвідки позивачу та отримано відповідь від 08.04.2024 року в якій зазначено, що копію вищезазначеного рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання у встановлені законодавством строки ГУ ДМСУ у Дніпропетровській області було направлено рекомендованим листом від 05.05.2022 № 1201.3.1-3609/12.3-22 засобами поштового зв`язку на адресу місця проживання громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , а також на адресу Дніпровського медичного інституту традиційної і нетрадиційної медицини. Однак, після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, 30.03.2022 року ОСОБА_1 виїхав з території України, та не зміг повернутись для продовження навчання, оскільки при в`їзді на територію України 22.06.2022 року, йому в паспорті поставили печатку про заборону в`їзду в Україну строком на три роки, тобто до 02 травня 2025 року, що підтверджується рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 22.06.2022 року, складеного ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ). Також, цього ж дня було складено акт про вилучення у позивача посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 . Представник позивача зазначає, що на момент направлення відповідачем оскаржуваного рішення на адресу місця проживання ОСОБА_1 останній перебував за межами території України, а тому був позбавлений можливості ознайомитись із цим рішенням. Враховуючи той факт, що 03 травня 2022 року рішенням заступника начальника УДМС України в Дніпропетровській області громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні, однак останньому про це стало відомо лише 08.04.2024 року, вважають, що позивачем пропущений процесуальний строк з поважних причин.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у ч.2 ст.122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, предметом спору у даній справі є рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 03.05.2022 року №8810, яким ОСОБА_1 скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Як вбачається із наданої Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області відповіді від 08.04.2024 року на адвокатський запит, копію рішення від 03.05.2022 року №8810 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом від 05.05.2022 року №1201.3.1-3609/12.3-22 на адресу місця проживання громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , а також на адресу Дніпровського медичного інституту традиційної і нетрадиційної медицини.

При цьому, представник позивача стверджує, що на момент направлення відповідачем оскаржуваного рішення на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), останній перебував за межами території України, а тому був позбавлений можливості ознайомитись із рішенням, та фактично йому стало відомо про нього лише 08.04.2024 року із відповіді на адвокатський запит.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає, що в матеріалах справи міститься копія Рішення від 22.06.2022 року, складеного начальником 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 про те, що уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 , на підставі статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» з причин того, що є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну від 17.05.2022 року, Державна міграційна служба України (ГУ ДМС у Дніпропетровській області), терміном на 3 роки.

Другий примірник вказаного рішення було отримано особисто позивачем 22.06.2022 року, про що свідчить його підпис на вказаному рішенні.

При цьому, позивачем не заперечується факт того, що саме 22.06.2022 року у нього в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів Будомєж» було вилучено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видану 12.07.2021 року, у зв`зку із прийняттям рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Тобто, шестимісячний строк звернення до суду за поновленням порушених прав обчислюється не з дня, коли адвокат звернувся із запитом до відповідача (26.03.2024 року), а з дня, коли особа-позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак до суду з даним позовом позивач звернувся лише 23.09.2024 року, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення, що передбачено ч.2 ст.122 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 №340/1019/19 зазначив, що поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим суд зазначає, що в порушення наведених норм до матеріалів адміністративного позову не було надано доказів того, що ОСОБА_1 , починаючи з 22.06.2022 року, коли у нього було вилучено посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 та заборонено в`їзд в Україну, звертався (в тому числі і через консульські установи) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про отримання рішення, яким йому скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні (листи-звернення, відповідь або відмова відповідача на таке звернення, тощо), що також свідчить про неповажність пропуску строку звернення до суду та недоліки позовної заяви, встановлені ч. 5 ст.160 КАС України.

З огляду на викладене, підстави, зазначені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду суд не вважає поважними, у зв`язку із чим, задоволенню не підлягає.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 1 ст. 123 КАС України).

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно зазначити інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази їх поважності.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали шляхом подання до суду:

- вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази їх поважності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева