Справа № 544/1773/24
Суддя: Малицька О. Л.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/1773/24
пров. № 2-а/544/12/2024
Номер рядка звіту 142
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді Малицької О.Л.

секретар судового засідання Пірогов В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 564 від 24.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 24 травня 2024 р. він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Пирятин з метою подання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією, адже на його утриманні є хвора мати, інвалід 2 групи, за якою він здійснює постійний догляд. При собі він мав посвідчення про приписку до призовної дільниці, адже за станом здоров`я не проходив строкову військову службу, був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у військовий час.

Коли він звернувся до структурного підрозділу відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 йому було повідомлено, що до досягнення 27-річного віку він повинен був оформити військовий квиток, але оскільки він вчасно цього не зробив, то відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Після того, як протокол № 564, ресстровий номер 12/1148 від 24.05.2024 р. був складений, він ознайомився з ним і зазначив у графі «Пояснення», що з порушенням не згідний. У протоколі відсутня дата та час, коли мав відбутися розгляд його справи про адміністративне правопорушення. Йому був роз`яснений зміст статті 63 Конституції України та 268 КУпАП, а на його запитання про те, коли буде призначений розгляд його справи, посадова особа відповідача, яка складала протокол, відповіла, що його про це повідомлять додатково телефоном або листом.

Але про дату та час розгляду його справи про адміністративне правопорушення він не був повідомлений ані відміткою у протоколі, ані окремо листом на адресу, ані засобами телефонного зв`язку, ані у будь-який інший спосіб. Про те, що справа про адміністративне правопорушення вже розглянута і в той же день 24 травня 2024 року була складена постанова № 564 він не знав і не міг навіть про це подумати. Адже протокол складався структурним підрозділом відповідача у часовому проміжку з 14.00 до 16.30 у АДРЕСА_1 , а розгляд справи мав відбуватися у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_2 .

Зважаючи на те, що робочий день у Відповідача закінчується о 17:00, а складання протоколу № 564 завершилося о 16:30 у ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , а також враховуючи відстань між двома містами, то розгляд його справи про адміністративне правопорушення неможливо було здійснити у той же день у м. Лубни. Крім того, жодного повідомлення про призначення розгляду справи на 24 травня 2024 року чи у інший день він не отримував, на розгляді своєї справи присутнім не був і постанову не отримував ані поштою, ані особисто.

20 серпня 2024 року він отримав інформацію від банку про блокування його карткового рахунку на підставі відкритого виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу за адміністративне правопорушення у сумі 34000,00 гривень на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня він звернувся до Відповідача з проханням видати йому копію постанови, адже до цього навіть не знав про її існування. Про отримання копії постанови про адміністративне правопорушення № 564 від 24.05.2024 р. він розписався на оригінальному примірнику Постанови, який знаходиться у Відповідача, що підтверджує факт отримання ним вказаної Постанови лише 20 серпня 2024 року

21 серпня 2024 року він отримав лист №060095338 від Пирятинського відділу Державної виконавчої служби з постановою про відкриття виконавчого провадження №75823123 від 16 серпня 2024 року та стягнення з нього штрафу у розмірі 34000,00 гривень та 3400,00 гривень виконавчого збору на підставі постанови про адміністративне правопорушення № 564 від 24.05.2024 р., тобто, відповідач не повідомивши його про дату та час розгляду справи, навіть на надіславши йому копію прийнятої Постанови, передав її до виконавчої служби для примусового виконання.

У зв`язку з цим просить визнати Постанову про адміністративне правопорушення №564 від 24.05.2024 протиправною, скасувати її, а провадження в справі закрити.

Ухвалою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін у справі за цим адміністративним позовом, витребувано у відповідача докази.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року відкладено судове засідання в зв`язку з неявкою представника відповідача.

18.09.2024 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача в якій зазначено прохання про розгляд справи який призначено на 10.09.2024 на 13.30 проводити без участі представника відповідача та в задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 03.10.2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

У судове засідання 03.10.2024 року представник відповідача не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідачем відзив не надіслано, витребувані докази не було представлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Тому з метою уникнення затягування розгляду справи неподання відповідачами відзивів на позов без поважних причин кваліфікується судом, як визнання позову та відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В ст. 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першоїстатті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявизначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи аналіз ч.4 ст.129 Конституції України щодо принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, суть частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Українизводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач- суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Судом у відповідача витребовувались докази згідно ухвали суду, однак така була проігнорована, на ненадано суду жодних витребовуваних доказів.

Позивачем долучено копію оскаржуваної постанови та копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, така постанова розкриває лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугує доказом в адміністративній справі, оскільки прийнята на підставі узагальнення та оцінки доказів суб`єктом владних повноважень.

Відповідачем в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, на підставі яких суб`єкт владних повноважень дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Отже, у справі відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів.

Крім того, як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення позивач не був повідомлений про час та місце розгляду вказаного протоколу, на підставі якого винесено спірну постанову, а тому був позбавлений можливості надати свої пояснення, що мають важливе значення для розгляду справи.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.»

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Окрім цього, суд погоджується з стороною Позивача про порушення порядку виклику та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ст. 238 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із наданих Позивачем копії протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що вони складені в один і той же день. Отже, Позивач фактично був позбавлений можливості бути присутнім на розгляді справи та скористатись правовою допомогою захисника, що є прямим порушенням права на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом, оскільки він не відповідає вимогамст. 256 КУпАП. Інші докази, які беззаперечно доводять винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210 КУпАП, відсутні.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. За частиною 2 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. За частиною 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 було порушено правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В чому саме полягає порушення позивачем Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, з посиланням на відповідний пункт Порядку у постанові не зазначено.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, станом на 24.05.2024 року відсутні будь-які підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, щосуперечитьстатті 58 Конституції України, ст.8, ч. 7 ст.38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, належного виконання суб`єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 ч. 3 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем без дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка передувала б ухваленню постанови, тобто не у відповідності до вимог ст. ст. 279, 283 КУпАП.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом,так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що позивач не міг подати позовну заяву протягом 10 днів з дня ухвалення, оскільки про дану постанову дізнався 20.08.2024, коли було заблоковано його картковий рахунок на підставі відкритого виконавчого провадження, та в подальшому 20.08.2024 року він отримав дану постанову № 564 від 24.05.2024 року він отримав у відповідача, тому позивач направив позовну заяву протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Враховуючи вищевказане, суд визнає поважними причини пропуску строку, наданого КАС України для подачі до суду позовної заяви, а тому відповідно до ст.121 КАС України суд за заявою позивача поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, оскільки визнає причини його пропуску поважними.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд враховує, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією № 8BS8-9Q35-UQ8E від 27.08.2024. Таким чином, вищевказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 КУпАП, ст.ст.2, 6, 9, 20, 77, 78, 90, 209, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 , строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 564 від 24.05.2024 року та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № 564 від 24.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень, закривши провадження у даній адміністративній справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст. 286 КАС України т арозділом ІІІ глави 1 КАС України протягом 10 днів до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , тел.: НОМЕР_2 E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_4

Суддя О.Л.Малицька