Справа № 500/4150/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4150/24

02 жовтня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Тернопільської міської ради (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним зняття проекту рішення Тернопільської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » з розгляду, зобов`язати Тернопільську міську раду повторно винести на розгляд проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Тернопільської міської ради із заявою з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0026га га для обслуговування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Заявницею, за результатами розгляду вищевказаної заяви, отримано відповідь Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №15077/2024 від 12.06.2024. У даній відповіді вказується наступне: розглянувши звернення було підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » та подано на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законодавством порядку. Однак в результаті опрацювання долучених до проекту документів, управлінням містобудування, архітектури та кадастру ТМР вищезазначений проект рішення не погоджено. А відтак, керуючись розпорядженням міського голови від 29.01.2020 року №18, проект рішення знято з розгляду. Просить врахувати, що гр. ОСОБА_1 , якою подавалася вищевказана заява, право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки згідно ст.ст.116,118 Земельного кодексу України за даним цільовим призначенням не використовувала. Звернула увагу суду, що на земельній ділянці, щодо якої подавалася заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення, знаходиться нежитлова будівля, загальною площею 22 кв. м., яка перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав №345425416, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 040, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ». Зазначила, що на дане нерухоме майно ТОВ «ТІОН» виготовлено технічний паспорт, а саме: на громадський будинок (нежитлову будівлю) по АДРЕСА_1 . Також, вказала, що за результатами розрахунку Комунального підприємства «МІСТО» Тернопільської міської ради потреби площі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , для обслуговування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудови території» існуючої містобудівної ситуації, погодження меж з сусідніми землекористувачами та натурних обмірів виконаних ПП «ТЕРГЕОЗЕМПРОЕКТ» площа земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 складає 0,0026 га. Позивач не погоджується із наданою виконавчим комітетом Тернопільської міської ради відмовою та вважає її незаконною, оскільки Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття.

Вказану ухвалу суду представник відповідача отримав 08.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Судом встановлено, що 07.06.2024 ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської міської ради стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0026 га для обслуговування нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду вищевказаної заяви, позивачем отримано відповідь Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №15077/2024 від 12.06.2024. У даній відповіді вказується наступне: за результатами розгляду аналогічного звернення позивача від 09.01.2024 було підготовлено проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » та подано на відповідні погодження та розгляд сесії міської ради у встановленому законодавством порядку. Повторно повідомлено, що в результаті опрацювання долучених до проекту поданих матеріалів та документів, управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради вищевказаний проект рішення не погоджено. Враховуючи викладене, керуючись розпорядженням міського голови від 29.01.2020 року № 18, даний проект рішення знято з розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами. Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (частина друга статті 4 ЗК України).

Статтею 40 ЗК України визначено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Як визначено пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною шостою статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, на думку суду, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

З наведеного мотиву суд також зазначає, що у правовідносинах, пов`язаних з розглядом клопотань громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в разі настання визначених законодавством умов, уповноважений орган зобов`язаний до вчинення конкретних дій: розглянути таке клопотання у встановленому законом порядку, а за умови відповідності клопотання та доданих до нього документів вимогам законодавства - прийняти рішення про його задоволення. Підставою для відмови у задоволенні клопотання можуть бути лише визначені законом обставини. Уповноважений на розпорядження землями орган не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд.

Натомість у цій справі в результаті опрацювання долучених документів до проекту поданих матеріалів та документів, управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради проект рішення не погоджений, а відтак, керуючись розпорядженням міського голови від 29.01.2020 за №18, даний проект знято з розгляду.

Вирішуючи спір по суті, су також зазначає, що за нормами пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР).

Відповідно до статті 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Суд врахвує, що в постанові від 30.05.2018 у справі № 826/5737/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що надання дозволу уповноваженим органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом передачі.

Відтак, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на орган місцевого самоврядування обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність чи користування.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Тернопільської міської ради, які полягають у знятті з розгляду проекту рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Тернопільську міську раду повторно винести на розгляд проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 02 жовтня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Тернопільська міська рада (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.