Справа № 420/20623/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Позивачка звернулася з позовною Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29 травня 2024 року № 604134-24/15-53, в частині нарахованої ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковий період 2023 р. на суму податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків та збору) в розмірі 38 795,53 грн. (код ТТГ місцезнаходження земельної ділянки UA0083035), відповідно до розрахунку загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) рік для фізичних осіб (крім фізичних осіб-підприємців) власників земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що спірним ППР визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковий період 2023 р. на суму податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків та збору) в розмірі 38795.53 грн. Позивачем вже було сплачено податки за землю з фізичних осіб за 2023 р. відповідно до раніше пред`явлених податкових повідомлень-рішень, надісланих податковим органом за місцезнаходженням земельних ділянок - ГУ ДПС у Миколаївській області.

У графі 6 оскаржуваного ППР зазначено, що нормативно грошова оцінка 1 га ріллі по області, з урахуванням коефіцієнта індексації в розмірі 27 038.00 грн. за 1 га, що є неправомірним, у зв`язку з чим розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) рік містить помилкові відомості про нарахування МПЗ із незастосуванням відповідних формул та коефіцієнтів. Тобто розрахунок проведено відносно земельних ділянок як таких, щодо яких відсутня НГО, в той час коли така встановлена і відображена у Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку. Відтак, застосування ГУ ДПС в Одеській області коефіцієнтів для зелених ділянок, нормативно грошова оцінка яких не проведена в розмірі 27 038.00 грн. за 1 га, - є неправомірним, у зв`язку з чим розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) рік містить помилкові відомості про нарахування МПЗ із незастосуванням відповідних формул та коефіцієнтів. Відповідно ППР є протиправним та підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що нарахування земельного податку проводилось на підставі п. 277.1 ст. 277 ПКУ який передбачає дії при відсутності нормативно грошової оцінки земельної ділянки з визначеним цільовим призначенням використання. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, ОСОБА_1 є власником наступних земельних ділянок:

- кадастровий номер: :01:006:0027, площею 7.4252 га, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», місцезнаходження: Миколаївська обл., Новоодеський р., с./рада Бузька.

- кадастровий номер :03:006:0105, площею 8.4956 га, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», місцезнаходження: Миколаївська обл., Новоодеський р., с./рада Бузька.

- кадастровий номер :04:006:0002, площею 7.3400 га, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», місцезнаходження: Миколаївська обл., Новоодеський р., с./рада Бузька.

- кадастровий номер :02:001:0028, площею 7.4318 га, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», місцезнаходження: Миколаївська обл., Новоодеський р., с./рада Бузька.

- кадастровий номер :02:000:0068, площею 9.7021 га, цільове призначення: «для ведення фермерського господарства», місцезнаходження: Миколаївська область, Новоодеський район, Бузька сільська рада.

- кадастровий номер :02:000:0025, площею 7.4337 га, цільове призначення: «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», місцезнаходження: Миколаївська обл., Новоодеський р., с./рада Бузька.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень від 05.12.2023 р. №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, позивачкою було сплачено за цими рішеннями податок за землю з фізичних осіб за 2023 р., що підтверджується копіями платіжних інструкцій та не спростовується відповідачем.

ГУ ДПС в Одеській області 29 травня 2024 року прийнято нове податкове повідомленням-рішенням № 604134-24/15-53, форма «МПЗФ» згідно з яким ОСОБА_1 відповідно до підпункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до пункту 170.14 статті 170 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковий період 2023 р. на суму податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків та збору) в розмірі 38 795.53 грн. (код ТТГ місцезнаходження земельної ділянки UA 0083035) із розрахунком загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) рік для фізичних осіб (крім фізичних осіб підприємців) власників земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.

Згідно вказаного Розрахунку нарахована сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за місцезнаходженням наступних земельних ділянок:

1. Кадастровий номер :01:006:0027, площею 7.4252 га, в сумі 6 022.88 грн;

2. Кадастровий номер :03:006:0105, площею 8.4956 га, в сумі 6 891.12 грн;

3. Кадастровий номер :04:006:0002, площею 7.3400 га, в сумі 5 953.77 грн;

4. Кадастровий номер :02:001:0028, площею 7.4318 га, в сумі 6 028.23 грн;

5. Кадастровий номер :02:000:0068, площею 9.7021 га, в сумі 7 869.76 грн;

6. Кадастровий номер :02:000:0025, площею 7.4337 га, в сумі 6 029.77 грн.

В графі 6 цього розрахунку зазначено, що нормативна грошова оцінка 1 гектара ріллі по області з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України для справляння плати за землю, для зеленої ділянки, нормативно грошова оцінка якої не проведена (НГО), грн становить 27 038.00 грн.

Згідно витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок що відображена у Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, станом на 20.09.2023 рік, нормативно грошова оцінка земельних ділянок складала:

за кадастровим номером :01:006:0027, площею 7.4252 га, - 176 643.65 грн.;

за кадастровим номером :03:006:0105, площею 8.4956 га, - 178 232.76 грн.;

за кадастровим номером :04:006:0002, площею 7.3400 га, - 193 786.37 грн.;

за кадастровим номером :02:001:0028, площею 7.4318 га, - 196 209.35 грн.;

за кадастровим номером :02:000:0068, площею 9.7021 га, - 58 880.14 грн.;

за кадастровим номером :02:000:0025, площею 7.4337 га, - 196 258.76 грн.

Позивачка вважає, що відповідач неправомірно визначив мінімальне податкове зобов`язання по вказаним земельним ділянкам, оскільки здійснив її не на підставі НГО, а взяв до розрахунку НГО 1 гектара ріллі по області з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого Податковим кодексом України для справляння плати за землю, для зеленої ділянки, нормативно грошова оцінка якої не проведена (НГО), що становить 27 038.00 грн.

Таким чином, спірним питанням у цій справі є порядок визначення мінімального податкового зобов`язання, яку здійснено податковим органом за спірним ППР без врахування НГО по земельним ділянкам, а виходячи з розрахунку нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області з урахуванням коефіцієнта індексації.

Спірні правовідносини врегульовані такими приписами діючого законодавства.

Положеннями ст.170 Податкового кодексу України визначені особливості загального мінімального податкового зобов`язання (МПЗ) платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.

Згідно п.п.170.14.1-170.14.7 ст.170 Податкового кодексу України для платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, не переданих такими особами в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, загальне мінімальне податкове зобов`язання визначається контролюючим органом.

У разі передачі таких земельних ділянок в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, їх розмір враховується при визначенні загального мінімального податкового зобов`язання орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) таких земельних ділянок у порядку, встановленому цим Кодексом.

Визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.

Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів. платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.

При обчисленні мінімального податкового зобов`язання нормативна грошова оцінка земельних ділянок застосовується контролюючими органами з урахуванням вимог, встановлених пунктом 271.2 статті 271 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку про сплату річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів), надсилається (вручається) платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, наступного за звітним.

Якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) таке податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку у зазначений строк, фізична особа звільняється від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату річного податкового зобов`язання на суму позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів.

170.14.6. У разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі незгоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою у відповідному податковому повідомленні-рішенні сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку має право у порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, звернутися до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних, використаних для розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб, з наданням підтвердних документів, зокрема щодо:

земельних ділянок, що знаходяться у платника податку у власності та/або постійному користуванні або в оренді (суборенді, емфітевзисі), їх нормативної грошової оцінки та площі; суми доходу, отриманого від реалізації власної сільськогосподарської продукції;

суми сплачених податків, зборів, платежів.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельні ділянки або договорів про передачу в оренду, емфітевзис або інше користування земельних ділянок, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, відомості про які відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, обчислення мінімального податкового зобов`язання здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації від відповідних органів про власність/користування або перехід права власності/користування на такі земельні ділянки.

Якщо за результатами звірки виявлено розбіжності між даними контролюючого органу та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, контролюючий орган протягом 10 днів, наступних за днем завершення звірки, зобов`язаний скасувати (відкликати) таке податкове повідомлення-рішення та у разі потреби надіслати (вручити) платнику податку нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку, складене з урахуванням результатів проведеної звірки.

170.14.7. Контролюючі органи за місцем податкової адреси платників податку в 10-денний строк інформують контролюючі органи за місцезнаходженням відповідних земельних ділянок про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Стаття 271 ПКУ вказує, що базою оподаткування є:

271.1.1. нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

271.1.2. площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

Суд зазначає, що розрахункова сума МПЗ визначається за формулами, встановленими ст. 38 прим. 1 ПКУ, в залежності від наявної нормативно грошової оцінки відповідної земельної ділянки або нормативно грошової оцінки 1 гектара ріллі по Автономній Республіці Крим або по області з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПКУ для справляння плати за землю; коефіцієнту та кількості календарних місяців, протягом яких земельна ділянка перебуває у власності, оренді, користуванні на інших умовах (у тому числі на умовах емфітевзису) платника податків.

Системний аналіз приписів вищенаведених статей дає підстави для висновку, що мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків та з урахуванням НГО, якщо така визначена щодо конкретної земельної ділянки. За відсутності НГО, мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом виходячи з площі земельної ділянки із застосуванням коефіцієнтів.

Як встановлено судом у цій справі, позивачка сплатила податкові зобов`язання по податку за землю нараховані їй податковими повідомленнями-рішеннями від 05.12.2023 р. №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, що підтверджується копіями платіжних інструкцій та не спростовується відповідачем.

ГУ ДПС в Одеській області враховуючи сплачені позивачкою суми по вищезазначеним ППР, додатково податковим повідомленням-рішенням від 29 травня 2024 року № 604134-24/15- 53, із застосуванням коефіцієнтів для земельних ділянок, НГО яких не проведена донараховує мінімальне податкове зобов`язання (МПЗ) в розмірі 38 795,53 грн.

Суд повністю погоджується з обґрунтуваннями позивачки, що таке рішення податкового органу є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки зазначені земельні ділянки мають НГО, яка міститься в Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку і така НГО підлягає врахуванню при визначенні мінімального податкового зобов`язання з податку на землю відповідно до приписів ст.ст. 38-1, 170, 271 ПК України.

Приписами п.п. 170.14.3. п. 170.14 ст. 170 чітко визначено, що мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.

Суд зазначає, що лише за відсутності НГО податковий орган може застосовувати інший спосіб визначення МПЗ, а саме шляхом врахування місця знаходження земельних ділянок та застосування коефіцієнтів.

Відтак, застосування ГУ ДПС в Одеській області регіональної НГО в розмірі 27 038.00 грн. за 1 га, та коефіцієнтів для зелених ділянок, нормативно грошова оцінка яких не проведена (НГО), - є неправомірним, у зв`язку з чим розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) рік для фізичних осіб (крім фізичних осіб-підприємців) власників земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь та оскаржуване ППР містить помилкові відомості про нарахування МПЗ у зв`язку із незастосуванням відповідних формул, коефіцієнтів, розрахунків та положень Податкового кодексу України щодо тих земельних ділянок відносно яких визначена НГО.

Приписи вищезазначених статей ПКУ податковим органом були порушені, що дає підстави для скасування спірного ППР.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не надав суду жодних пояснень на обґрунтування позовних вимог позивачкою, щодо наявності НГО земельних ділянок, відображення цієї інформації в Державному земельному кадастрі та підстав неврахування податковим органом цих даних.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 170.14.6. п.170.14 ст. 170 ПКУ у разі незгоди платника з визначеним контролюючим органом загальним МПЗ та/або розрахованою у відповідному податковому повідомленні-рішенні сумою річного податкового зобов`язання передбачена процедура узгодження цих сум шляхом проведення звірки на підставі правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Така звірка проводиться за відсутності відомостей про земельні ділянки у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зазначене підтверджує висновки суду про обов`язковість застосування НГО що відображена в Державному земельному кадастрі.

Частиною 4 п.п. 170.14.6. п.170.14 ст. 170 ПКУ передбачено, що якщо за результатами звірки виявлено розбіжності між даними контролюючого органу та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, контролюючий орган протягом 10 днів, наступних за днем завершення звірки, зобов`язаний скасувати (відкликати) таке податкове повідомлення-рішення та у разі потреби надіслати (вручити) платнику податку нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку, складене з урахуванням результатів проведеної звірки.

Суд зазначає, що незважаючи на відсутність заяви позивачки до контролюючого органу для проведення звірки, аналіз цієї статті дає підстави для висновку, що податковий орган встановивши, що розрахунок МПЗ по податковим повідомленням рішенням від 05.12.2023 р. №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, №-1423-UA0083035, здійснений невірно, зобов`язаний був скасувати їх та надіслати (вручити) платнику податку нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку, складеного з урахуванням результатів проведеної звірки.

ГУ ДПС в Одеській області не надало жодних пояснень з цього приводу у відзиві на позовну заяву та не зазначило підстави винесення оскаржуваного ППР.

Як вбачається з розрахунку МПЗ до оскаржуваного ППР, суми нарахованого та сплаченого позивачкою податку по ППР від 05.12.2023 року відповідачем враховані при визначені остаточної суми що відображена в цьому рішенні.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачкою доведені ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29 травня 2024 року № 604134-24/15-53, в частині нарахованої ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковий період 2023 р. на суму податкового зобов`язання (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків та збору) в розмірі 38 795,53 грн.

Стягнути з ГУ ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 968,96 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.