Справа № 336/3640/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 336/3640/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2024 року (суддя Соболєва І.П.) у справі №336/3640/24

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №559 від 02.04.2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що спірна постанова є незаконною, складена за відсутності для цього законних підстав, з порушенням встановленого законом порядку, а тому така постанова підлягає скасуванню. Зазначено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2024 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні належні та достатні докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Також під час розгляду справи судом не встановлено порушення порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та спірна постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, невідповідність висновкам обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що спільний наказ Запорізької обласної військової адміністрації та Запорізької обласної державної адміністрації від 02.01.2024 року №1 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», яким встановлюється заборона продажу алкогольних напоїв на території Запорізької області, є незаконним рішенням. Так, введення заборони торгівлі

алкогольними напоями належить до виключних повноважень сільських, селищних і міських рад, які не можуть бути делеговані іншим органам. Також судом першої інстанції залишено поза увагою, що чек №0Е12-630746 від 20.03.2024 року не є фіскальним чеком у розумінні п. 1 Розділу 2 Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13. З вказаного чеку не можливо встановити який суб`єкт господарювання його видав, а відтак такий чек не є належним доказом на підтвердження вини позивача щодо скоєного адміністративного правопорушення. Також в матеріалах справи відсутні докази, що позивач працював в ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023», а відтак не можливо стверджувати що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджено що останній є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Крім того, у матеріалах справи існують пояснення свідка громадянки ОСОБА_2 , яка зазначила, що 20.03.2024 року купила дві банки пива «Віденське» 0,5 ж/б, 4,9 об. о 22 год. 10 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас такий свідок у поясненнях не описав особу, що продав йому алкогольні напої, а тому стверджувати, що пиво було продано саме позивачем є недоведеним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №559 від 02.04.2024 року визнано виною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00грн.

Зі змісту спірної постанови слідує, що 20.03.2024 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у магазині «Leprekon» за адресою: вул. Юності, 72, в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» здійснила продаж алкогольного напою (пиво Віденське, 0,5л., 4,9 об.) за ціною 33 грн. 90 коп. ОСОБА_2 у заборонений час доби, чим порушила наказ Запорізької обласної військової адміністрації № 1 від 02.01.2024 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької обл.» та рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 року № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя» (зі змінами № 101 від 17.03.2023 року).

Вважаючи, що вказана постанова є протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП.

Частиною другою статті 156 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.9 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

17.03.2023 року Запорізькою міською радою прийнято рішення №101 про внесення доповнень до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 року №45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя», відповідно до якого : «На час дії правового режиму воєнного стану на території України керуватися наказами Запорізької обласної військової адміністрації щодо обмеження продажу алкогольних напоїв».

02.01.2024 року Запорізькою обласною військовою адміністрацією прийнято рішення №1 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», яким визначено: «Дозволити всім суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж пива алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 08:00 до 22:00 години виключно на території …. Запорізької міської територіальної громади».

Відтак, вказаним рішенням передбачено дозвіл продажу алкоголю у визначену частину доби на території Запорізької міської територіальної громади.

Посилання скаржника на неправомірність спільного наказу Запорізької обласної військової адміністрації та Запорізької обласної державної адміністрації №1 від 02.01.2024 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки доказів скасування чи припинення дії цього наказу позивачем не надано, так само як і не надано доказів оскарження цього наказу позивачем в адміністративному чи судовому порядку, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Також колегія суддів зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови апеляційним судом встановлено, що остання містить: найменування органу, який виніс постанову; дату розгляду справи; ПІБ, дату народження, місце проживання позивача; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в матеріалах справи наявний відеозапис, з якого слідує, що працівники КП «Муніципальна варта» на ганку крамниці «Leprekon» за адресою вул. Юності, 72, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» підійшли до ОСОБА_2 , яка вийшла з крамниці з двома банками пива «Віденське». Коли усі вони зайшли до приміщення крамниці, за прилавком стояла ОСОБА_1 у фірмовому одязі магазину. ОСОБА_2 підтвердила, що в цієї крамниці придбала вказане пиво. Позивачем факт перебування на робочому місці не заперечувала.

Також в матеріалах адміністративної справи наявна копія електронного чеку № 0Е12-630746 від 20.03.2024 року, м. Запоріжжя, вул. Юності, 72, пиво «Віденське світле» фільт.пастер. ж/б 0,5л, кількість 2, ціна 67,80 грн.

Посилання скаржника на те, що вказаний доказ не є фіскальним чеком та не підтверджує факт продажу товару, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зі змісту зазначено чеку вбачається адреса та назва місця реалізації товару, назва товару, його характеристики, ціна, дата та час здійснення продажу.

Стосовно доводів скаржника, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач працював в ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» та свідок у поясненнях не описав особу, що продав йому алкогольні напої, що унеможливлює встановити факт продажу алкогольних напоїв сама позивачем, колегія судді зазначає наступне.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення, чек № 0Е12-630746 від 20.03.2024 року та відеозапис є належними доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази у їх сукупності підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, за наслідками якого винесено спірну постанову про накладення адміністративного стягнення №559 від 02.04.2024 року.

Розмір штрафу визначений відповідачем в межах санкції ч. 2 ст.156 КУпАП.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що наданими відповідачем доказами підтверджується вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2024 року у справі №336/3640/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова складена у повному обсязі 03.10.2024 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк