Справа № 206/4559/24
Суддя: Маштак К. С.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4559/24
Провадження № 2-а/206/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 Самарський районний судм. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

І. Стислий виклад позиції позивача, його представника та представника відповідача.

Представник позивача в обґрунтування позову зазначив, що 23.08.2024 відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову № 16330 згідно якої його було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25500 грн. Так згідно протоколу № 888 про адміністративне правопорушення від 23.08.2024 позивач не виконав вимоги щодо необхідності уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набуття чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, яким в тому числі внесені зміни у тому числі до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 23.08.2024 ОСОБА_1 особисто, без будь-якого примусу та без будь-яких повісток та викликів прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для того щоб отримати військово-обліковий документ, оскільки починаючи із 18.05.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_3 кожний день були надто великі черги з об`єктивних причин отримати будь-яку інформацію було фізично неможливо в строк до 16.07.2024. Так, прийшовши до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач надав свій паспорт для отримання інформації з приводу питань мобілізації та облікових даних. Доказів того, що ОСОБА_1 був доставлений до ТЦК працівниками поліції не надано, протоколу затримання не складалось, рапорти поліцейських відсутні. Після перевірки, було встановлено, що позивач перебуває на обліку (звільнений за рішенням призовної комісії у зв`язку із досягненням 25 річного віку, в розшуку не перебуває) що і підтверджується змістом самої постанови та не потребує оновлення даних, після чого видано повістку для проходження ВЛК на 30.08.2024, а згодом із незрозумілих підстав працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол № 888 за не оновлення даних та повідомлено що розгляд його справи відбудеться о 15 год. 00 хв. 26.08.2024. Отримавши повістку на 30.08.2024 та копію протоколу із визначеною датою розгляду справи 26.08.2024 позивач пішов додому. У визначений час 26.08.2024 позивач особисто прийшов до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду справи, але під час спілкування із тим самим співробітником ІНФОРМАЦІЯ_4 , який складав протокол, йому було повідомлено, що справа його вже була розглянута цим же співробітником, але без участі позивача ще 23.08.2024 та видано копію постанови від 23.08.2024 № 16330, хоча розгляд справи був призначений на 26.08.2024, що підтверджується записом у протоколі № 888. На запитання позивача, чому його справу вже було розглянуто в минулому та співробітником, який складав протокол, а не начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відповіді не отримав. Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача. Отже, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без дотримання встановленого законом порядку такого розгляду. Постанову № 16330 виніс ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 заступник начальника начальник відділення рекрутингу та комплектування майор ОСОБА_2 . Таким чином, позивач вважає, що постанова винесена неуповноваженою особою і не може бути належною правовою формою притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Більш того, до протоколу про адміністративне правопорушення № 888 не долучено, зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку та не виконує правила військового обліку. Зміст протоколу № 888 зводиться до порушення позивачем правил оновлення даних, а зміст постанови № 16330 передбачає також відмову від отримання направлення для проходження ВЛК, що не відповідає змісту протоколу та не відповідає дійсності, оскільки позивач отримав повістку для проходження ВЛК на 30.08.2024, що виключає само по собі будь-яку відповідальність, оскільки постанова винесена 23.08.2024, а проходження ВЛК призначено 30.08.2024. Тобто відповідач притягнув до відповідальності позивача за подію яка ще не настала. За таких умов, сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що відповідач таке рішення прийняв необґрунтовано. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд скасувати постанову № 16330 від 23.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с. 1-6).

Не погодившись із вказаним позовом, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що доводи позивача викладені у позовній заяві не є обґрунтованими. Так, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 винесено постанову від 23.08.2024 № 16330 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за фактом порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, якою на позивача накладено штраф у розмірі 25500 грн. Відповідно до встановлених у справі обставин, 23.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції доставлений гр. ОСОБА_1 , як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку та не має при собі військово-облікових документів. 23.08.2024 під час проведення перевірки військово-облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що гр. ОСОБА_1 згідно з рішенням районної призовної комісії (протокол № 10 від 17.11.2005) звільнено від призову на строкову службу, у зв`язку з досягненням 25-річного віку, як не розшуканого та після цього він не з`являвся для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних у Самарському районі м. Дніпра, військово-лікарську комісію не проходив та військово-обліковий документ військовозобов`язаного не отримував. При цьому, встановлено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги щодо необхідності уточнити свої облікові дані протягом 60 днів, тобто з 18.05.2024 до 16.07.2024 з дня набуття чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, яким в тому числі внесені зміни у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, відповідно до якого, резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Враховуючи те, що з 17.03.2014 Указом Президента № 303 (2014) оголошено мобілізацію, яким введено особливий період та Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» зі змінами від 24.05.2022, яким введено воєнний стан, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Зазначені обставини стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з`ясувалось, що останній відмовляється від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії та від проходження медичного огляду. Так, 23.08.2024 ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії (про що складено відповідний акт), чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також припис п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, відповідно до якого, особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію. У зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було доповнено обставинами про відмову останнього від проходження військово-лікарської комісії. Зазначений протокол та матеріали адміністративної справи були розглянуті в присутності ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 - начальником відділення рекрутингу та комплектування майором ОСОБА_2 з винесенням вищезазначеної постанови від 23.08.2024 № 16330, яку в той же день під особистий підпис вручено позивачу. Позивач при розгляді адміністративної справи не заявляв про перебування за межами території України в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, а тому був зобов`язаний протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України № 3633-ІХ уточнити свої персональні данні. Зазначені вимоги закону позивачем не виконані, оскільки він не з`явився протягом визначених законом 60 днів (з 18.05.2024 по 16.07.2024) для уточнення своїх військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_7 та на момент складання протоколу відносно нього відсутні дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не оформив в установленому законом порядку військово-облікових документ, що є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Зважаючи на те, що позивач не проходив медичний огляд, оскільки по досягненню 25 річного віку не з`являвся для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних у Самарському районі м. Дніпра, він зобов`язаний пройди військово-лікарську комісію для визначення його ступеню придатності до військової служби. Відмова від проходження військово-лікарської комісії є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Щодо доводів позивача про розгляд адміністративної справи не уповноваженою на це особою, зазначив, що наказом № 230 від 13.08.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальником відділення рекрутингу та комплектування призначено майора ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останній на момент винесення оскаржуваної постанови виконував всі повноваження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому був особою, уповноваженою на розгляд справ про адміністративне правопорушення. Щодо доводів позивача про те, що розгляд справи відбувся за його відсутності, представник відповідача повідомляє, що протокол у справі про адміністративне правопорушення (в кінцевій редакції) був складений у присутності позивача та йому було повідомлено про розгляд справи 23.08.2024, про що він був ознайомлений під особистий підпис. Розгляд адміністративної справи з винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення відбувся також 23.08.2024 в присутності позивача, за результатами якого була винесена відповідна постанова та під особистий підпис була вручена позивачу 23.08.2024. З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення була ухвалена законно та з повним дотриманням порядку розгляду в межах, встановлених законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними та просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 20-39).

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній зазначає, що викладені у відзиві мотиви невизнання відповідачем позовних вимог є безпідставними, доводи відповідача суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідач у відзиві вказує про «кінцеву редакцію протоколу про адміністративне правопорушення», що не передбачено жодними нормами законодавства. Так, копія протоколу № 888, долученого відповідачем не містить номеру протоколу як обов`язкового реквізиту а також підпису особи про вручення другого примірнику відповідного протоколу. Копія постанови № 16330 не містить посилань ні на дату ні на номер протоколу, на підставі якого він складений. Відповідач взагалі не навів аргументів щодо ст. 210 КУпАП за якої - Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Відповідач не навів аргументів щодо максимального розміру штрафу. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив скасувати постанову № 16330 від 23.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с. 44-49).

Представник позивача в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглядати дану справу без його участі та участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 6).

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте скористався своїм правом на подання відзиву по справі (а.с. 20-39).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

30.08.2024 представником позивача подано дану позовну заяву з додатками (а.с. 1-14).

03.09.2024 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 13.09.2024 (а.с. 17).

11.09.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 20-39).

13.09.2024 було відкладено судове засідання на 30.09.2024.

16.09.2024 до канцелярії суду надійшла заява від позивача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 43).

25.09.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 45-49).

30.09.2024 проведено судовий розгляд за наявними матеріалами справи, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи та складено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії Самарського району м. Дніпра протокол № 10 від 17.11.2005 громадянина ОСОБА_1 1984 року народження, рішенням районної призовної комісії згідно із п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 25-річного віку, як не розшуканого (а.с. 34).

23.08.2024 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 головним спеціалістом командування (юристом) ОСОБА_3 було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 888 від 23.08.2024. Крім того, в самому протоколі також зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться о 15 год. 00 хв. 26.08.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується також особистим підписом ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

У змісті протоколу зазначено, що 23.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції доставлений гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку та не має при собі військово-облікових документів. 23.08.2024 під час проведення перевірки військово-облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з рішенням районної призовної комісії (протокол № 10 від 17.11.2005) звільнено від призову на строкову службу, у зв`язку з досягненням 25-річного віку, як не розшуканого та після цього не з`являвся для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних у Самарському районі м. Дніпра, військово-обліковий документ військовозобов`язаного не отримував. При цьому, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не виконав вимоги щодо необхідності уточнити свої облікові дані протягом 60 днів (тобто з 18.05.2024 до 16.07.2024) з дня набуття чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, яким в тому числі внесені зміни у тому числі у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу на час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, відповідно до якого, резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Враховуючи те, що Указами Президента України № 69/2022 та № 64/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію та введено воєнний стан, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Також, 23.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_8 було складено повістку № 019530 про необхідність ОСОБА_1 з`явитися 30.08.2024 об 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії (а.с. 11).

Крім того, 23.08.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 начальника відділення рекрутингу та комплектування майором ОСОБА_2 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 888 від 23.08.2024, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову відносно останнього за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 8).

У змісті постанови зазначено, що 23.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції доставлений гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як особа, яка ухиляється від виконання військового обов`язку та не має при собі військово-облікових документів. 23.08.2024 під час проведення перевірки військово-облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з рішенням районної призовної комісії (протокол № 10 від 17.11.2005) звільнено від призову на строкову службу, у зв`язку з досягненням 25-річного віку, як не розшуканого та після цього не з`являвся для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних у Самарському районі м. Дніпра, військово-лікарську комісію не проходив та військово-обліковий документ військовозобов`язаного не отримував. При цьому встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не виконав вимоги щодо необхідності уточнити свої облікові дані протягом 60 днів (тобто з 18.05.2024 до 16.07.2024) з дня набуття чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, яким в тому числі внесені зміни у тому числі у ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, відповідно до якого, резервісти та військовозобов?язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Крім того, 23.08.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився від отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії (про що складено відповідний акт), чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також припис п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, відповідно до якого, особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію. Враховуючи те, що Указами Президента України № 69/2022 та № 64/2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію та введено воєнний стан, які діють на теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

Також, 23.08.2024 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 т.в.о. заступника начальника начальника мобілізаційного відділу розвідки складено акт про те, що об 11 год. 48 хв. 23.08.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 було запропоновано ОСОБА_1 пройти військово-лікарську комісію відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», наказу Міністерства оборони України № 402 розділ 3. Однак ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії відмовився. Вказаний акт складений в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 39).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст. 235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст. 256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно з ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Водночас в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не перевірено питання щодо сповіщення ОСОБА_1 про час і місце її розгляду, внаслідок чого справа розглянута в один день зі складання протоколу про адміністративне правопорушення та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні ОСОБА_1 , чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуються відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Згідно з абз. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач заперечуючи проти позову не надав повістки (її копії) про виклик позивача для розгляду справи про адміністративне правопорушення саме на 23.08.2024.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідачем подано відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому копії документів, долучених до відзиву за переконанням суду є такими, що не відповідають критеріям належності та достовірності доказів, оскільки останні містять в собі недостовірні відомості щодо предмету доказування тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд погоджується з позицією позивача щодо порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення та відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про адміністративне правопорушення № 16330 від 23.08.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.10.2024.

Суддя К.С. Маштак