Справа № 420/18261/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18261/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року, прийнятого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін суддею Радчук А.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року адвокат Беженар Євгенія Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) за допомогою системи «Електронний суд» подала до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі Відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області) в якому просила суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження максимального розміру пенсії сумою 39 505, 70 грн. при проведенні перерахунку пенсії з 01.02.2023 року та без урахування сум індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 року без застосування обмеження його пенсії максимальним розміром пенсії та з урахуванням індексації пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2022 року, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01.03.2023 року та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» з 01.03.2024 року.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що на виконання судового рішення від 21.03.2024 року по справі № 420/276/24 Відповідачем здійснено з 01.02.2023 року перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 6605-6164/6607 від 14.12.2023 року, проте після перерахунку розмір пенсії Позивача залишився незмінним в сумі 39 505, 70 грн..

У подальшому, з метою з`ясування питань розміру пенсії Позивача та її обмеження сумою 39 505, 70 грн., представником спрямовано адвокатський запит до Відповідача щодо надання відомостей про розрахунок пенсії Позивача. Листом від 29.05.2024 року № 2100-0209-8/24937 Відповідач повідомив про те, що при виконанні рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги інших доплат, встановлених законодавством) встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок, та її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 540/535/22 від 06.07.2022 розмір пенсії Позивача без обмеження її максимальним розміром визначається станом на 01.12.2021 року та з 01.02.2023 року виплачується у встановленому на 01.12.2021 року розмірі 39 505, 70 грн. Отже, пенсія перерахована, але її розмір до виплати залишається без змін та складає 39 505, 70 грн. Разом з тим, індексація за 2022-2024 роки фактично нарахована, проте не виплачується через обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

В свою чергу, обмеження пенсії розміром 39 505, 70 грн. без врахування сум індексації за 2022-2024 роки Позивач вважає протиправним, що призводить до порушення гарантоване державою право на гідне пенсійне забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року, з 01.03.2024 року з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», максимальним розміром, визначеним станом на 01.12.2021 року у сумі 39 505, 70 грн.;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Херсонській області звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, сторона зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов невірного висновку, оскільки Позивачу здійснено перерахунок та виплату пенсії в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімуми, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Крім цього, скаржник зазначає, що на виконання судового рішення від 21.03.2024 року по справі № 420/276/24, яке набрало законної сили 23.04.2024 року, Відповідачем у квітні 2024 року проведено перерахунок пенсії Позивача в межах покладених зобов`язань. Враховуючи, що на виконання судового рішення від 06.07.2022 року по справі № 540/535/22, розмір пенсії Позивача без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги) визначається станом на 01.12.2021 року та з 01.02.2023 року виплачується у встановленому на 01.12.2021 року розмірі. За таких обставин апелянт вважає, що Відповідач діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак підстав для виплати пенсії Позивачу в розмірах більших, ніж передбачено статтею 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668 та рішенням суду, не має.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Херсонській області та з 21.03.2012 року отримує пенсію по інвалідності війни ІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 року по справі № 540/535/22, яке 20.12.2022 року набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2021 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 18.12.2020 року № 6601-5644/07 без застосування обмеження пенсії 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вже проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 року по справі № 420/276/24, яке 23.04.2024 року набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.02.2023 року пенсії на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області, виданої станом на 01.01.2023 рік, що направлена до ГУ ПФ України в Херсонській області за № 6605-6164/6607 від 14.12.2023 року з урахуванням виплачених сум.

Листом від 29.05.2024 року № 2100-0209-8/24937 Відповідачем у відповідь на адвокатський запит представника Позивача повідомлено про те, що на виконання судового рішення по справі № 420/276/24 від 21.03.2024 року, яке набрало законної сили 23.04.2024 року, у квітні 2024 року проведено перерахунок пенсії Позивача в межах покладених зобов`язань. Також у листі зазначено, що на виконання судового рішення по справі № 540/535/22 від 06.07.2022 року, розмір пенсії Позивача без обмеження її максимальним розміром (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги) визначається станом на 01.12.2021 року та з 01.02.2023 року виплачується у встановленому на 01.12.2021 року розмірі, що становить 39 505, 70 грн..

Отже, розмір пенсії Позивача обмежений максимальним розміром, визначеним станом на 01.12.2021 року на виконання судового рішення по справі № 540/535/22, що становить 39 505, 70 грн..

Натомість, як вбачається з аркушів перерахунку пенсії Позивача (пенсійна справа № -МНС), після 01.01.2021 року підсумок пенсії (з надбавками та доплатами) перевищує 39 505, 70 грн., що не заперечується Відповідачем.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо обмеження пенсії розміром 39 505, 70 грн. без врахування сум індексації за 2022-2024 роки, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши справу по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на те, що у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, починаючи з 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів. Судом враховано, що положення статті 2 Закону № 3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016. За висновками суду, обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України.

Вирішуючи спірне питання, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено колегією суддів, предметом спору у цій справі є правомірність дій Відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії Позивача після перерахунку з 01.02.2023 року.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року (далі - Закон № 3668-VI).

Так, відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно, зокрема, до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, Законом № 3668-VI також у статті 43 Закону № 2262-XII, зокрема, частину 5 викладено в такій редакції:

«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016 року) у Законі № 2262-XII частину 5 статті 43 доповнено реченням такого змісту:

«Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень».

Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення 2 речення частини 5 статті 43, першого 1 частини 1 статті 54 Закону № 2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII.

У рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 року № 1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини 3 доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина 5 цієї статті стала частиною 7 без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).

Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону № 2262-XII зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону № 2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі № 2262-ХІІ.

Зазначені норми матеріального права вірно застосовані судом першої інстанції у даній справі.

Колегія суддів зазначає, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 по справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Конституційним Судом України визначено, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Також, Конституційним Судом України вказано на те, що Верховній Раді України необхідно привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втратили чинність.

В свою чергу, будь-яких змін до Закону № 2262-ХІІ щодо обмеження виплати пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Закон, законодавцем внесено не було.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів наголошує, що питання щодо застосування Закону № 3668-VI в частині обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної згідно Закону № 2262-ХІІ, було неодноразово предметом розгляду Верховним Судом (зокрема, постанови від 03.10.2018 року по справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 року по справі № 522/16882/17, від 06.11.2018 року по справі № 522/3093/17, від 17.10.2019 року по справі № 348/190/17, від 05.02.2020 року по справі № 815/357/18, від 16.04.2020 року по справі № 620/1285/19, від 30.10.2020 року по справі № 522/16881/17, від 16.12.2021 року по справі № 400/2085/19, від 21.12.2021 року по справі № 120/3552/21-а, від 18.05.2022 року по справі № 380/12337/20, від 12.12.2022 року по справі № 620/5701/20, від 04.07.2023 року по справі №420/10528/21).

Верховний Суд виходив з того, що норма ст. 2 Закону № 3668-VI в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, є абсолютно тотожною нормі ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016) та, відповідно, не підлягає застосуванню.

Верховний Суд неодноразово висловив позицію, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а саме з 20.12.2016 року по теперішній час, в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цього закону, щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.

Верховний Суд також неодноразово наголошував, що пенсійний орган свідомо ігнорує рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, яким безпосередньо надається оцінка неконституційності правових норм, якими обмежуються права осіб, звільнених з військової служби, щодо їх пенсійного забезпечення, зокрема визнається неконституційним обмеження розміру пенсій таких осіб.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Відповідача щодо відмови Позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.03.2022 року пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» є протиправними.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права та не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко