Справа № 420/26704/24
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26704/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року (суддя Хурса О.О., м. Одеса, повний текст рішення складений 28.08.2024) про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до члена ВРП ОСОБА_2 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який в порушення ст. ст. 42, 43 Закону України "Про Вищу раду правосуддя", пунктів 13.7, 13.8 Регламенту Вищої ради правосуддя не виготовив висновки по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 (вх. №М-3948/49/7-22) та ОСОБА_4 вх. №362/0/6-23 від 04.05.2023, та не передав висновки разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті;

- зобов`язати відповідача по згаданим скаргам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виготовити висновки та передати їх разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.11.2023 у справі №990/124/22, суд першої інстанції зазначив, що в межах цього спору відсутній об`єкт судового захисту. Спір з приводу оскарження бездіяльності щодо неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов`язків не належить до юрисдикції судів України (у тому числі його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

Суд першої інстанції виснував, що виготовлення висновків по скаргах та передача висновків разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті не є остаточним рішенням за результатами розгляду таких скарг, а є процедурними діями, які не можуть бути предметом перевірки в суді, натомість оскаржено може бути лише рішення за наслідками розгляду скарги чи заяви про звільнення.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування поданої скарги апелянт наполягає на тому, що його позов має бути розглянутим Одеським окружним адміністративним судом, оскільки відповідачем, як посадовою особою ВРП, порушено його право на належний та своєчасний розгляд дисциплінарних скарг на позивача, що призвело до протиправного зупинення розгляду заяви про відставку від 11.04.2023.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження в порядку статей 311, 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Стаття 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Так, за положеннями частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист одним із способів, передбачених цією статтею, або в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій чи хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Тобто, КАС України передбачає можливість оскарження в адміністративному порядку не лише будь-яких рішень чи дій суб`єктів владних повноважень, а і бездіяльність посадової чи службової особи органу державної влади при здійсненні нею публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень адміністративний суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії), зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пп. 1); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пп. 10).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово визначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Обґрунтовуючи підстави для звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 зазначає, що відповідач (член ВРП) своєчасно не підготував висновки по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 і ОСОБА_4 від 04.05.2023 та не передав їх разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті, призвело до зупинення розгляду його заяви про відставку від 11.04.2023 та порушила його право на своєчасний розгляд скарги та розгляд ВРП його заяви про відставку.

Так, за приписами частини першої статті 1, частини першої статті 5, частини другої статті 6 Закону України "Про Вищу раду правосуддя", Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Вища рада правосуддя складається з двадцяти одного члена, які крім Голови Верховного Суду, здійснюють свої повноваження на постійній основі.

Пунктом 6 частини третьої статті 20 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" встановлено, що член Вищої ради правосуддя зобов`язаний виконувати інші обов`язки, визначені законом та регламентом Вищої ради правосуддя.

Аналіз наведених норм права у сукупністю з обставинами даної справи дає підстави для висновку, що справи щодо оскарження дій, бездіяльності члена ВРП належить до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за нормами, встановленими КАС України.

Таким чином знайшли своє підтвердження доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до застосування положень пункту 1 частини першої статті 170 КАС України без відповідних передумов для цього.

Отож, оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Члена Вищої ради правосуддя Саліхова Віталія Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасувати, а справу №420/26704/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов