Справа № 400/9891/23
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 р. Справа № 400/9891/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 року по справі № 400/9891/23.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 10 вересня 2024 року по справі № 400/9891/23 та задовольнити заяву про встановлення судового контролю

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року по справі № 400/9891/23 залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно було надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги).

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. До вказаного клопотання апелянтом додано копію медичної карти та довідку про доходи.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

З огляду на викладене, суд має можливість вирішити у спосіб, визначений наведеними нормами, питання щодо судового збору, в той же час наявність такого майнового стану сторони, який не надає можливості здійснити сплату судового збору на час звернення до суду, підлягає підтвердженню саме з боку цієї сторони.

Отже, дійсно, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачає можливість суду звільнити від сплати судового збору, однак, за певної умови, а саме, враховуючи майновий стан сторони, що прямо передбачено положеннями вказаної статті.

Позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору було додано відомості з податкової інспекції за І ІV квартали 2023 року.

В даному випадку, щоб мати можливість переконатися у наявності скрутного майнового стану апелянта, які б дали змогу суду, враховуючи такі обставини, вирішити питання щодо звільнення від сплати судового збору, слід надати до суду довідку з Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

При цьому, у рішенні від 04.12.1995 р. по справі Беллет проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Разом з тим, згідно зі ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, останньому необхідно продовжити строк виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року на 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Керуючись ст. 121 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 400/9891/23 на 15 днів з дня отримання ухвали.

У разі не усунення недоліків в зазначений вище строк апеляційну скаргу буде повернено апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді О.І. Шляхтицький С.Д. Домусчі