Справа № 140/7322/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7322/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області) про зобов`язання сформувати подання відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2013 №787, про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 32803,00 грн сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №Н327241, дата здійснення платіжної операції: 06.12.2023.

В обґрунтування позову позивач вказала, що 06.12.2023 вперше придбала нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу нерухомого майна і при його нотаріальному посвідченні сплатила збір на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 32803,00 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що в березні 2024 року звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо вчинення дій, а саме: здійснення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло в сумі 32803,00 грн. До вказаної заяви долучила копії наступних документів: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370123005 від 16.03.2024; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №27241 від 06.12.2023; договір купівлі-продажу квартири від 06.12.2023; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; документ, що підтверджує невикористання житлових чеків.

Листом від 05.04.2024 №1300-5604-8/54444 фінансово - економічне управління ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що її заява не підлягає задоволенню у зв`язку із тим, що із наведеної вище Інформаційної довідки слідує, що ОСОБА_1 є власником окрім придбаної квартири також іншого житла. При цьому позивач вказує, що у її власності не було і немає жодного іншого нерухомого майна, крім придбаної квартири.

У відповідь на вказаний лист до ГУ ПФУ у Львівські області 23.04.2023 ОСОБА_1 направлено ще одну заяву щодо вчинення дій (доповнення до раніше поданої заяви), у якій зазначено, що вона не є власником жодного майна, окрім квартири АДРЕСА_1 .

Також повідомила відповідача, що в Інформаційній довідці №370123005 від 16.03.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було знайдено усіх осіб, що проживають на території України та мають у власності майно із ініціалами « ОСОБА_1 ».

Проте, при більш детальному пошуку у наведених вище реєстрах, виключно за її РНОКПП: НОМЕР_1 , можна встановити, що іншого нерухомого майна, окрім квартири АДРЕСА_1 , у неї не було і не має.

На підтвердження даних обставин ГУ ПФУ у Львівській області позивачем було надано відповідну Інформаційну довідку №375482837 від 23.04.2024.

Листом №1300-5604-8/85166 від 20.05.2024 ГУ ПФУ у Львівській області відмовлено у задоволенні заяви щодо формування подання з тих підстав, оскільки, на думку державного органу, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не можуть бути підставою для визначення особою, яка придбавала майно вперше, так як невідомо, чи було придбано майно до дати, зазначеної в договорі.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки придбала житло вперше, про що вказала у своїх заявах до пенсійного органу, то відповідач безпідставно відмовив у підготовці та оформленні подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло.

З огляду на вказані підстави позивач просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.32).

В поданому до суду відзиві (а.с.35-37) відповідач позов ОСОБА_1 не визнав та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з підстав того, що нотаріус вчинив дії, які суперечать чинному законодавству, адже громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому, питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору від 06.12.2023.

До компетенції органів Пенсійного фонду України не належать питання підтвердження факту придбання особою житла вперше.

Крім того, вказує, що умовою звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є відсутність факту придбання житла, зокрема, як частки в спільному майні подружжя, що не підтверджено наданими документами. Також зазначає, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не можуть бути підставою для визначення особою, яка придбавала майно вперше, так як невідомо чи було придбано майно до дати, зазначеної в договорі. Враховуючи вищезазначене, немає підстав для формування подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету. З огляду на викладене вище, вимоги позивача є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 257 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2023 між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. (а.с.27-29). Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ковтун Л.Б. та зареєстрований в реєстрі за №4111.

Під час нотаріального посвідчення зазначеного договору позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% вартості нерухомого майна, що становить 32803,00 грн та підтверджується копією квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 06.12.2023 №Н327241 (а.с.12).

11.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, у якій просила здійснити подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло в сумі 32803,00 грн (а.с.19).

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 05.04.2024 №1300-5604-8/54444 повідомило ОСОБА_1 , що із долученої до заяви копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370123005 від 16.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , окрім придбаної квартири, є власником іншого житла (а.с.16).

23.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою аналогічного змісту від 11.03.2024, до якої додала інформаційну довідку від 23.04.2024 №375482837 (а.с.17-18).

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 20.05.2024 №1300-5604-8/585166 повідомило позивача, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не можуть бути підставою для визначення особою, яка придбавала майно вперше, так як невідомо чи було придбано майно до дати, зазначеної в договорі (а.с.13-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР).

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Абзацом 5 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР також передбачено, що нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 8 статті 2 Закону №400/97-ВР об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених у пункті 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону (п.10 ч.1 ст.4 Закону №400/97-ВР).

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані і у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 визначено, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Отже, з наведеного слідує, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема квартиру, вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Разом з цим, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» від 23.09.2020 №866 внесені зміни до Порядку №1740, а саме:

- Пункт 15-2 доповнений підпунктами «в» і «г» такого змісту: збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов;

Крім того, пункт 15-3 доповнено абзацом такого змісту:

«Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» набрала чинності 26.09.2020.

Із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що з 26.09.2020 держава конкретизувала законодавство, яке регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, держава чітко визначила коло осіб, які у розумінні Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вважаються такими, що придбавають житло вперше (до придбання житла особа не набувала права власності на інше житло в будь-який із перелічених способів: не приватизувала державний житловий фонд, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); перелік документів, котрі особа повинна зібрати та надати для підтвердження того, що вона вперше придбаває житло.

Суд зазначає, що починаючи з 26.09.2020 в рамках чинного законодавства держава створила цілком дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

Для цього фізична особа подає нотаріусу:

- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,

- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Водночас подання вказаних документів є правом позивача, а не його обов`язком.

Якщо ж особа помилково сплатила збір при посвідченні договору купівлі-продажу майна, то вона може подати заяву до пенсійного органу про повернення помилково сплачених коштів з бюджету.

До такої заяви особа має додати пакет документів, визначений підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку №1740 на підтвердження того, що житло придбавається вперше.

Тобто, законодавець у випадку помилкової сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна покладає на особу подання певного пакету документів, встановленого Порядком №1740, для виникнення у пенсійного органу обов`язку формування подання про повернення помилково сплачених коштів.

У цій справі позивач при посвідченні договору купівлі-продажу у нотаріуса не скористалася механізмом, визначеним Порядком №1740, та звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів.

У заяві від 11.03.2024 позивач зазначила, що нею 06.02.2024 укладено договір купівлі-продажу квартири. Також позивач вказала, що нею сплачено збір на обов`язкове державне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в сумі 32803,00 грн.

До заяви від 11.03.2024 ОСОБА_1 долучила:

- копію договору купівлі-продажу від 06.12.2023;

- Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370123005;

- довідку Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 31.01.2024 №П13724;

- копію квитанції від 06.12.2023 №Н327241 (а.с.11-12, 20-23).

Відповідач, посилаючись на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №370123005, з якої слідує, що позивач, окрім придбаної квартири, є власником іншого житла, відмовив у формуванні подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів платежів та інших доходів бюджету (а.с.16).

ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою від 23.04.2024, в якій наголосила, що іншого нерухомого майна, окрім квартири АДРЕСА_1 , у неї не було і немає, долучивши Інформаційну довідку від 23.04.2024 №375482837 (а.с.17-18).

Відповідно до даної Інформаційної довідки від 23.04.2024 №375482837 позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповіддю від 30.09.2024 №815541 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит суду (а.с.24-25, 39).

Тобто, відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується факт набуття ОСОБА_1 у власність житла вперше. Крім того, позивач надала Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 31.01.2024 №П13724, яка підтверджує, що останньою державне житло в місті Луцьку не приватизовувалось.

Отже, з встановлених обставин справи та доказів слідує, що документами, які були подані до ГУ ПФУ у Львівській області відповідно до вимог підпункту «в» пункту 15-2 Порядку №1740 в повній мірі підтверджено факт придбання позивачем житла вперше, а також факт сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Доказів протилежного відповідачем не подано та судом не встановлено.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність інформації щодо прав власності на нерухоме майно як таке, що придбане особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири є необґрунтованими.

Враховуючи те, що позивач придбала житло вперше та не мала обов`язку сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні такого житла, тому у територіального органу Пенсійного фонду України у зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви виник обов`язок сформувати подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Повернення помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів коштів з рахунків, відкритих для зарахування міжбюджетних трансфертів, здійснюється головними управліннями Казначейства на підставі листа відповідного місцевого фінансового органу, надісланого в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, сума платежу, що підлягає поверненню, реквізити рахунку, на який необхідно перерахувати кошти, дата та номер платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п.10 Порядку №787).

Відповідно до пп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача як структурний підрозділ в даному випадку покладено обов`язок щодо формування до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу « належного урядування» , згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність інформації щодо прав власності на нерухоме майно як таке, що придбане особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири, є необґрунтованими.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що внесення змін до Порядку №1740 жодним чином не скасовує наявність у позивача пільги щодо звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із придбанням житла вперше, передбаченої Законом №400/97-ВР.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд у спірних правовідносинах застосовує норми Закону №400/97-ВР, який має вищу юридичну силу.

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 32803,00 грн; зобов`язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 32803,00 грн, сплаченої відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ від 06.12.2023 №Н327241.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн, який сплачений відповідно до квитанції.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у формуванні подання на повернення ОСОБА_1 відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2013 №787, помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 32803,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області відповідно до приписів Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2013 №787, подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 32803 (тридцять дві тисячі вісімсот три) грн 00 коп., сплаченої відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ від 06.12.2023 №Н327241.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська обл., м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій