Справа № 620/6035/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6035/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок розміру пенсії, виходячи із розміру 90% суми місячного заробітку згідно довідок про складові заробітної плати/грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, виданих Чернігівською обласною прокуратурою від 08.02.2024 за №21-22, №21-23 з 09.02.2024, без обмеження її граничного розміру та виплачувати її, і сплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку зі збільшенням вислуги років та зі збільшенням розміру складових заробітної плати у нього виникло право на індивідуальний перерахунок раніше призначеної пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 16.02.2024 №84.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2024 про перерахунок пенсії на підставі довідок від 08.02.2024 №21-22 та №21-23, з урахуванням висновків суду. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулися із апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В своїх обґрунтуваннях зазначає, що суд першої інстанції не здійснив захист прав позивача, оскільки перерахунок пенсії позивачу не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати та з обмеженням її граничним розміром, змусить останнього повторно звернутися до суду. Стверджує, що позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір.

Апелянт зазначив, що з метою забезпечення ефективного правового захисту його прав та з метою недопущення необхідності повторного звернення позивача до суду з позовом щодо перерахунку пенсії у певному відсотковому розмірі та без обмеження граничним розміром, суду необхідно дослідити питання щодо відсоткового розміру відносно заробітної плати та обмежень граничним розміром пенсії.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, що перерахунок пенсії працівникам органів прокуратури проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури.

Таким чином, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 та від 10.09.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та на виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.07.2016 у справі №750/6280/16-а отримує з 13.06.2016 пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» в розмірі 90% суми щомісячного заробітку.

Позивач 09.02.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії, додавши до заяви довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсій, виданих Чернігівською обласною прокуратурою від 08.02.2024 за №21-22, №21-23.

За принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області розглянуто зазначену заяву та прийнято рішення від 16.02.2024 №84, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав для заявленого перерахунку.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року (далі Закон № 1697-VІІ).

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульоване статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установити такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зазначене Рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів ПФУ із заявами про перерахунок пенсії.

Колегія суддів проаналізувавши доводи Головного управління ПФУ в Запорізькій області, які викладені в апеляційній скарзі, зазначає, що фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявника права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії є, зокрема, підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Встановленими вище обставинами спростовуються доводи Головного управління ПФУ в Запорізькій області про відсутність у позивача права для проведення перерахунку пенсії за вислугою років.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії, відтак рішення відповідача від 16.02.2024 №84 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років є протиправним та підлягає скасуванню.

Однак, встановивши право позивача на перерахунок пенсії, суд зазначив, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання Головного управління ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок від 08.02.2024 №21-22 та №21-23, з урахуванням висновків суду.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що у правовідносинах суб`єктивне право одного із їх учасників кореспондує обов`язку другого учасника цих же правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п.4.1 р.IV якого заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п.4.2 р.IV наведеного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що встановлення порядку розгляду заяв про призначення пенсії за принципом екстериторіальності не спростовує положення законодавства, що виплата пенсії здійснюється органом, що призначає пенсію, за місцем проживання особи, що прямо передбачено п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Так, Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення від 16.02.2024 №84 про відмову у перерахунку пенсії за принципом екстериторіальності, однак, в останнього відсутні повноваження на здійснення будь-яких перерахунків позивача, оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернігівській області.

Колегія суддів зазначає, що у відзиві на позовну заяву представник Головного управління ПФУ в Запорізькій області у цій справі звертав увагу суду на означені обставини, але суд не залучив ГУ ПФУ в Чернігівській області до участі в цій справі, зокрема як другого співвідповідача.

Таким чином, враховуючи встановлене судом першої інстанції коло учасників справи, а також те, що суд апеляційної інстанції згідно статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (зокрема, частини сьомої), відповідними повноваженнями не наділений, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

В той же час, в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок розміру пенсії позивача, виходячи з розміру 90% суми місячного заробітку та без обмеження її граничного розміру, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ключовим правовим питанням у справі є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням вислуги років та збільшення розміру складових його заробітної плати.

Відтак, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, та відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

В свою чергу, передчасне задоволення вимог щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та необмеження граничного розміру пенсії позивача суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Так, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Такі висновки суду апеляційної інстанції також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача сплатити заборгованість, з огляду на їх передчасність.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що інші доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зі змісту статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії судді

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі №620/6035/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

Л.О.Костюк