Справа № 280/1270/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/1270/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року (суддя Семененко М.О., повне судове рішення складено 19 червня 2024 року) в справі №280/1270/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про визнання протиправним та скасування пункту 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 15 вересня 2023 року № 26/с; зобов`язання повторно розглянути її заяву та документи про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року до участі в справі залучено третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п. 6 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 15 вересня 2023 року № 26/с.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу, що позивач не є непрацездатною, при розгляді справи № 333/5225/22 про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_4 та перебуванні на утриманні Міноборони не залучено до участі в справі.

Вважає неправильним висновок про те, що виключно позивач як особа, що перебувала на утриманні, має право на призначення та отримання всієї одноразової грошової допомоги, оскільки інші члени сім`ї на час ухвалення рішення не звернулись за її отриманням, посилаючись на те, що особи мають право протягом 3 років з дня виникнення такого права звернутися за отриманням допомоги.

Тому вважає, що відсутні ознаки протиправності в рішенні комісії Міноборони, яке оформлене протоколом від 15 вересня 2023 року № 26.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у справі №33385225/22, яке набрало законної сили 20 грудня 2022 року, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 08 вересня 2022 року; встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , починаючи з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, місце смерті: село Зайцеве Бахмутського району Донецької області, про що 14 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис №1907, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 14 вересня 2022 року.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 та довідки про причину смерті №4814 від 11 вересня 2022 року, причина смерті ОСОБА_4 - вибухова травма, внаслідок бойових дій; ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн, передбаченої постановою № 168.

07 червня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано висновок до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії воєнного стану.

До переліку членів сім`ї, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі п. 2 постанови №168 у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , віднесено таких осіб: цивільна дружина ОСОБА_1 - має право на одержання зазначеної грошової допомоги.

Осіб, які звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови №168, та не надали в повному обсязі документів, що підтверджують їх право на виплату, не встановлено.

Крім того, зазначено про отримання інформації щодо осіб, які не звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги: батько ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мати ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка ОСОБА_2 , 1990 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим витягом з протоколу від 15 вересня 2023 року №26/с, позивачу призначено одноразову грошову допомогу частково, в розмірі 1/3 частини 15 000 000 грн, в сумі 5 000 000 грн.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки доньки загиблого ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є повнолітніми, не мають правового статусу дитини станом на день загибелі військовослужбовця (08 вересня 2022 року), тому відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII не відносяться до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Врахувавши, що відповідач не довів, що станом на 08 вересня 2022 року право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 крім позивача мають/мали його повнолітні доньки або будь-які інші особи, відсутні докази звернення таких осіб за призначенням такої допомоги, а також докази, що станом на 08 вересня 2022 року вказані особи, окрім позивача, перебували на утриманні загиблого ОСОБА_4 або проживали з ним однією сім`єю, або підтвердження наявності відповідного судового рішення про встановлення таких фактів, або доказів того, що ними було ініційовано відповідне судове провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при розподілі одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови №168, між її отримувачами безпідставно відніс ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до складу членів сім`ї (утриманців) загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , які мають право на призначення та отримання такої одноразової грошової допомоги.

Також суд першої інстанції вважав, що розподіл решти суми одноразової грошової допомоги, визначеної відповідачем для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , між особами, які мають право на отримання такої допомоги в силу вимог чинного законодавства та звернулися за її виплатою, не може ставитися у залежність від можливого подання цими особами протягом трирічного строку доказів на підтвердження перебування на утриманні загиблого чи віднесення до членів його сім`ї, оскільки право на отримання грошової допомого визначається станом на день загибелі військовослужбовця.

Крім того, чинним законодавством передбачено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Належним та ефективним способом захисту порушеного права суд першої інстанції вважав зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та документи позивача про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 08 вересня 2022 року загинув під час виконання обов`язків військової служби (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 14 вересня 2022 року).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у справі №33385225/22, яке набрало законної сили 20 грудня 2022 року, встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 08 вересня 2022 року; встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , починаючи з 01 квітня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 - до 08 вересня 2022 року.

ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 грн у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4

07 червня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано висновок до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії воєнного стану.

До переліку членів сім`ї, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі п. 2 постанови №168 у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , віднесено таких осіб: цивільна дружина ОСОБА_1 - має право на одержання зазначеної грошової допомоги.

Осіб, які звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови №168, та не надали в повному обсязі документів, що підтверджують їх право на виплату, не встановлено.

Крім того, зазначено про отримання інформації щодо осіб, які не звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги: батько ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мати ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка ОСОБА_2 , 1990 року народження, ОСОБА_3 , 1997 року народження.

За змістом пункту 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 15 вересня 2023 року № 26/с, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - в розмірі 1/3 частини 15 000 000 грн, в сумі 5 000 000 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

За змістом частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ встановлено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до якої у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до пункту а) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ).

За положеннями частини першої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права (частина восьма статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).

Пунктом 2 постанови № 168 (в редакції, чинній на час смерті військовослужбовця) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Не є спірним під час апеляційного перегляду справи питання права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, така допомога призначена позивачу у 1/3 частині від 15 000 000 грн 5 000 000 грн.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання розміру призначеної позивачу допомоги з огляду на недоведеність наявності інших осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Відповідач вказує, що особами, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі військовослужбовця, є три особи позивач ОСОБА_1 та доньки загиблого ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Доньки загиблого ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є повнолітніми, станом на день загибелі військовослужбовця (08 вересня 2022 року) не відносяться до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до частини першої статті 16-1 Закону № 2011-XII.

Відповідачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зверталися за призначенням одноразової грошової допомоги, як й не надано доказів, що ці особи станом на день смерті військовослужбовця перебували на його утриманні або проживали з ним однією сім`єю.

Крім того, відповідач не наводить тверджень про наявність судових рішень про встановлення таких фактів, або доказів того, що ними ініційовано відповідне судове провадження.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем того факту, що станом на 08 вересня 2022 року право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 . крім ОСОБА_1 мають його повнолітні доньки або інші особи.

Відповідно, є також правильним висновок суду першої інстанції, що відповідач при розподілі одноразової грошової допомоги безпідставно відніс ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до складу членів сім`ї (утриманців) загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , які мають право на призначення та отримання такої одноразової грошової допомоги.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність пункту 6 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 15 вересня 2023 року № 26/с.

Доводи апелянта про те, що позивач не є непрацездатною, при розгляді справи №333/5225/22 про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_4 та перебуванні на утриманні Міноборони не залучено до участі в справі, є цілком безпідставними, адже відповідач не заперечує права ОСОБА_1 на отримання цієї допомоги.

Посилання апелянта на неправильність висновку про те, що виключно позивач як особа, що перебувала на утриманні, має право на призначення та отримання всієї одноразової грошової допомоги, оскільки інші члени сім`ї на час ухвалення рішення не звернулись за її отриманням, а такі особи мають право протягом 3 років з дня виникнення такого права звернутися за отриманням допомоги, суд визнає необґрунтованими з тих підстав, що розподіл суми одноразової грошової допомоги не може ставитися у залежність від можливого подання повнолітніми дітьми загиблого військовослужбовця протягом трирічного строку доказів на підтвердження перебування на утриманні загиблого чи віднесення до членів його сім`ї, оскільки право на отримання грошової допомоги визначається станом на день загибелі військовослужбовця.

При цьому приведеними вище нормами права встановлено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Рішення в частині обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача не оскаржено позивачем в апеляційному порядку, а відповідачем в апеляційній скарзі не приведено будь-яких заперечень з цього питання, тому судом не надається оцінка судовому рішенню в цій частині.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року в справі № 280/1270/24 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року в справі № 280/1270/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 02 жовтня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко