Справа № 380/18568/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 жовтня 2024 рокусправа № 380/18568/24
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гавдик З.В., одержавши позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про припинення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 .

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути питання, щодо перерахунку та призначення житлової субсидії ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 на опалювальні сезони: із 01 жовтня 2022р. по 30 квітня 2023р.; із 01 жовтня 2023р. по 30 квітня 2024р.

Ухвалою судді від 09.09.2024 року позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вказану ухвалу суд надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану позивачем у позовній заяві .

27.09.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків залишення позовної без руху щодо поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

Вказана заява обґрунтована зокрема тим, що позивач у 2022 із початком нападу російської федерації на Україну виїжджала закордон, оскільки через часті «повітряні тривоги» та перебування в укриттях різко погіршився стан здоров`я.

Вважала, що відсутність субсидії виникла у зв`язку із війною, тому просто очікувала, надіялася на виплати у сумі за декілька місяців.

Із 2023 позивач намагалася довідатися причину відсутності коштів з виплати субсидії, тому не одноразово навідувалася у Центр надання адміністративних послуг, реєструвалася у черзі на консультацію по питанню, щодо «надання житлових субсидій» та отримувала талони. На консультації не отримувала конкретної відповіді, працівники зазначали, що її повідомлять письмово.

Після звернення на Урядову гарячу лінію отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.06.2024 лист № 16372-16925/Д-55/8-1300/24 у якій роз`яснено, що житлова субсидія припиняється у зв`язку із перебуванням за кордоном сукупно більше 60 (шістдесят) днів.

Тому, саме 25.06.2024 позивач вважає датою, коли дізналася про порушення своїх прав.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивач у своїй заяві сама підтвердила те, що ще у 2022 році у неї була відсутня субсидія, отже ще у 2022 році позивач дізналася про порушення свого права, проте до суду звернулася лише 03 вересня 2024 року.

Стосовно тверджень позивача про те, що порушення свого права позивач довідався лише отримавши відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.06.2024 лист № 16372-16925/Д-55/8-1300/24 суд зазначає, що відповідь на заяву позивача не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання субсидії і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли їй звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивач посилається у своїй заяві від 27.09.2024, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Зокрема ухвалою судді від 09.09.2024 року було зобов`язано позивача подати докази що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, покликається, зокрема, на рішення про припинення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 .

Утім, на виконання вимог п. 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України жодних доказів, які б підтверджували обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивач до матеріалів позовної заяви не додала.

При цьому у позовній заяві позивач відповідно до вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України не зазначає, що ті докази, на які він покликається у позовній заяві, не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Позивачем не надано копію рішення про припинення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_1 або належних та допустимих доказів, що рішення, на яке вона покликається у позовній заяві, не може бути подано разом із позовною заявою.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач ОСОБА_1 станом на 02.10.2024 року не усунула недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, відтак вказану позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Згідно ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

При цьому, суд зазначає, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду із позовною заявою в порядку, встановленому законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації його права на судовий захист. До аналогічного висновку дійшов у постанові від 29.09.2021 по справі № 160/12251/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 248, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській про визнання протиправним та скасування рішення, повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович