Справа № 380/4118/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 рокуСправа № 380/4118/24

Львівський окружний адміністративний суд

у складі судді О.Желік,

за участю секретаря судового засідання Т.Молящої,

представника відповідача І.Холявки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра БМ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра БМ» до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 07.11.2023 № 24800/13-01-04-07 (форма «Р»).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА БМ» 21.12.2023 за допомогою електронного кабінету платника податків дізналося про наявність податкового повідомлення рішення від 07 листопада 2023 року № 24800/13-01-04-07 (форма «Р»), що видане на підставі акту перевірки від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07. Проте, як зазначає представник позивача, Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА БМ» станом на 21.12.2023 невідомо ким, коли і яку перевірку було проведено органами державної податкової служби, що було предметом перевірки, та на підставі яких документів та за який період здійснювалася така перевірка. Єдине, про що стало відомо Товариству це те, що 21.12.2023 в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА БМ» в розділі «стан розрахунків з бюджетом» з податку на додану вартість органами державної податкової служби внесені наступні записи: « 2. дата операції: 27.12.2023, код операції: 311, назва операції: 18.10.2023 донараховано основного платежу за актом перевірки (поточний рік) № 24800/12-01- 04-07 від 07.11.2023, сума операції: 10847 954,00» « 3. дата операції 27.12.2023, код операції 301, назва операції: 18.10.2023 донарах. штрафні санкції за актом перевірки (поточний рік № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023, сума операції 2711988,50» « 4. дата операції 27.12.2023, код операції 953, назва операції: збільшено боргу по ОП нарахованого за актом у поточному році по Податкове повідомлення рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023, сума операції 10795222,64» « 5. дата операції 27.12.2023, код операції 99Р, назва операції: Зменшено переплату z Платіжне доручення № 530312880 по Податкове повідомлення рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023» « 6. дата операції 27.12.2023, код операції 99Р, назва операції: Зменшено переплату z Платіжне доручення № 461100698 по Податкове повідомлення рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023» « 7. дата операції 27.12.2023, код операції 95Р, назва операції: збільшено боргу по ШС нарахованого за актом у поточному році по Податкове повідомлення рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023, сума операції 2711988,50».

Водночас, як зазначає представник позивача, ТОВ «ТЕРРА БМ» не отримували ні податкове повідомлення рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023, ні акт перевірки № 24800/12-01-04-07 від 07.11.2023. В електронному кабінеті вони також відсутні. Незрозумілим позивач та підозрілим є факт внесення до Електронного кабінету платника податків позивача операцій, датований числом, яке ще не наступило, а саме 27.12.2023 та фактичне списання з рахунку СЕА ПДВ грошових коштів за операціями, дата виконання по яким ще не настала.

Представник позивача вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення направлено на поштову адресу ТОВ «ТЕРРА БМ» 12.11.2023, згідно надпису на конверті містить довідку про причини повернення від 13.12.2023 та згідно трекінгу Укрпошти повернуто до відповідача 15.12.2023, а отже лише з 23.12.2023 може набувати статус узгодженого, якщо платником податків не буде подана відповідна скарга. Позивачем подана скарга на Оскаржуване ППР 22.12.2023, а отже воно має статус неузгодженого. Станом на дату подання адміністративного позову, оскаржуване податкове-повідомлення рішення від 07 листопада 2023 року № 24800/13-01-04-07 (форма «Р») в електронному кабінеті платника податків позивача відображається як узгоджене, по ньому здійснено списання грошових коштів, що протирічить вимогам ст. 54, 55 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність дій ГУ ДПС у Львівській області.

Окрім цього представник позивача зазначив, що згідно інформації, наведеною в Електронному кабінеті платника податків позивача 21.12.2023 відобразився надпис про наявність податкового повідомлення-рішення від 07 листопада 2023 року № 24800/13-01-04-07 (форма «Р») та акту перевірки від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07. При цьому у відповіді на адвокатський запит ГУ ДПС у Львівській області посилається на акт про результати камеральної перевірки від 18.10.2023 № 25721/13-01-04-07/42226852, яку згідно наданої копії поштового конверта було направлено на невірну адресу ТОВ «ТЕРРА БМ» 20.10.2023. В Акті про результати камеральної перевірки № 25721/13-01-04-07/42226852 від 18.10.2023 ГУ ДПС у Львівській області зазначено, що проведеним камеральним аналізом поданої ТОВ «ТЕРРА БМ» () податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 встановлено завищення суми податкового кредиту в розмірі 10847954 гривень, а саме до податкового кредиту за період діяльності серпень 2023 віднесено податкові накладні, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних по наступному контрагенту ТОВ «Епіцентр К», що протирічить п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200, п.201.11 ст. 201 ПК України. В той же час, ТОВ «ТЕРРА БМ» незважаючи на те, що не було жодного повідомлення про наявність помилок в податкових деклараціях, у зв`язку із внесенням 21.12.2023 інформації до Електронного кабінету платника податків здійснило аналіз податкової звітності та 22.12.2023 самостійно виявило в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 та виправило самостійно виявлені помилки шляхом подання Товариством уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок, який був прийнятий органом державної податкової служби, що підтверджується квитанцією №2 від 22.12.2023 реєстраційний номер .

Всі подані з боку ТОВ «ТЕРРА БМ» податкові декларації із податку на додану вартість, на думку позивача, були належним чином подані та прийняті з боку Головного управління ДПС у Львівській області, на підтвердження чого були видані відповідні квитанції №2, що є безумовним підтвердженням прийняття даних податкових декларацій. Жодних повідомлень про відмову у прийнятті податкових декларацій на адресу ТОВ «ТЕРРА БМ» не надходило, кваліфікаційний електронний ключ у період подання податкових декларацій був дійсний, актів за результатами камеральних, документальних, планових, позапланових або інших перевірок щодо неправильного заповнення, отже підстави, щодо неприйняття та подальшого невнесення даних, зазначених в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (квитанція № 2 від 22.12.2023 реєстраційний номер документу ) відсутні. Тобто, ГУ ДПС у Львівській області проігноровано уточнюючу податкову декларацію із податку на додану вартість, що була прийнята контролюючим органом, не виправлено дані щодо встановленого розміру податку на додану вартість, що вказує на зловживання та нехтування обов`язками, передбаченими податковим законодавством та свідчить про зловживання та протиправні дії з боку ГУ ДПС у Львівській області.

Насамкінець представник позивача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення було направлено на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА» із адресою 79004 Львів, вул. Володимира Великого 4, 112 що не відповідає адресі, зазначеній в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Конверт із вказаними документами не був отриманий Позивачем, і повернутий до ГУ ДПС у Львівській області у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Водночас з даних ЄДР вбачається, що місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ «ТЕРРА БМ» є інша адреса: будинок 4, офіс 112, а назвою Товариства є «ТЕРРА БМ». Отже, зазначене податкове повідомлення-рішення не направлялося ГУ ДПС у Львівській області за податковою адресою (місцезнаходженням) позивача, що не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Відтак грошові зобов`язання, визначені у вказаному податковому повідомленні-рішенні, не набули статусу узгоджених.

Зважаючи на викладене вище, ТОВ «ТЕРРА БМ» вважає, що Акт перевірки є необґрунтованим, безпідставним, незаконним та протиправним, а прийняте на його підставі оскаржуване податкове повідомлення рішення від 07.11.2023 № 24800/13-01-04-07 (форма «Р») є таким, що прийнято всупереч законодавству України та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому представник щодо задоволення позову заперечив та вказав, що у на підставі проведеної Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТЕРРА БМ» за серпень 2023 року, за результатами якої складено акт перевірки від 18.10.2023 №25721/13-01-04-07/42226852. Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТЕРРА БМ» вимог п. 198.6 І ст.198, п.200.1, п.200.2, ст.200, п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого завищено податковий кредит в розмірі 10847954 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) (р.9 - р.17 декларації) (позитивного значення), яке сплачується до державного бюджету (р.18) в розмірі 10847954 гривень. На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом було прийнято ППР від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 10847954 грн та застосування 2711988,50 грн штрафної санкції.

Представник відповідача зазначив, що відповідно реєстраційних даних Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра БМ» місцезнаходження позивача було зазначено - УКРАЇНА, 79004, ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСТЬ, М.ЛЬВІВ, ФРАНКІВСЬКИЙ РАЙОН ВУЛ. ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО, БУД. 4, КВ. (ОФІС) 112. На виконання вимог 42.2 статті 42 ПК України Головним управлінням ДПС у Львівській області 20.10.2023 на адресу позивача (79004, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 4, кв. 112) скеровано акт перевірки від 18.10.2023 №25721/13-01-04-07/42226852 поштовим відправленням із штрих кодовим ідентифікатором 062. Зважаючи на вищенаведене, акт перевірки скеровано за належною адресою позивача, яка відображена у реєстраційних даних ТзОВ «Терра БМ». Вказаний конверт повернувся до Головного управління ДПС у Львівській області з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». За аналогічним методом позивачу було скеровано й оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник відповідача вказує, що позивачем подано уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 лише 22.12.2023, при тому що за наслідками проведеної перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення 07.11.2023. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою судді від 26.02.2024 в справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні, що відбулось 23.04.2024, суд ухвалою без виходу до нарадчої кімнати вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні, що відбулось 24.09.2024, представник відповідача щодо задоволення позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Представник позивача в судове засідання засідання не з`явився, пояснень по суті заявленого позову не надав.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін у справі, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «ТЕРРА БМ» за серпень 2023 року, за результатами якої складено акт перевірки від 18.10.2023 №25721/13-01-04-07/42226852.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТЕРРА БМ» вимог п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст.200, п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ГОС України), в результаті чого завищено податковий кредит в розмірі 10847954 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) (р.9 - р.17 декларації) (позитивного значення), яке сплачується до державного бюджету (р.18) в розмірі 10847954 гривень.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ТЕРРА БМ» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року, де до податкового кредиту за період діяльності серпень 2023 року віднесено податкову накладну по контрагенту ТОВ «Епіцентр К» (ШН 31) в сумі 10847954 грн, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Епіцентр К».

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом було прийнято ППР від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 10 847 954 грн та застосування 2711988,50 грн штрафної санкції.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07.11.2023 № 24800/13-01-04-07 (форма «Р»), позивач звернувся до суду з метою його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (п.п. п. 9.1 ст. 9 ПК України).

Під витратами відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податковим кредитом, є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Пунктами 198.1, 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, окрім іншого, у разі придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (ч. 1 п. 198.3 ст. 198 ПК України).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (ч. 2 п. 198.3 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 КАС України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно п. 200.1 ст. 200 КАС України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, така сума: враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, а в разі відсутності податкового боргу або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

На виконання п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відтак, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та, як наслідок, визначення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Судом встановлено, що ТОВ «ТЕРРА БМ» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року, де до податкового кредиту за період діяльності серпень 2023 року віднесено податкову накладну по контрагенту ТОВ «Епіцентр К» (ШН 31) в сумі 10847954 грн.

Разом з тим, як видно з акту перевірки від 18.10.2023 №25721/13-01-04-07/42226852, вказану податкову накладну не було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про відсутність права у ТОВ «ТЕРРА БМ» на включення вищевказаної суми до податкового кредиту, в результаті чого Головним управлінням ДПС у Львівській області встановлено розбіжність з податку на додану вартість в розмірі 10 847 954 грн.

Як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07 позивач посилається на неузгодженість суми грошового зобов`язання з огляду на неотримання ним ні податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № 24800/13-01-04-07 від 07.11.2023, ні акту перевірки № 24800/12-01-04-07 від 07.11.2023.

Окрім цього позивач звертає увагу на ігнорування податковим органом уточнюючої податкової декларації із податку на додану вартість, що була прийнята контролюючим органом.

Щодо доводів позивача про неналежне надсилання акту перевірки та податкового повідомлення-рішення суд відзначає таке.

Відповідно до п. п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО (система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пп. 2, 3 частини першої та п. 10 частини другої ст. 5 Закону України від 15 липня 2021 року №1667-IX «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні».

Статтею 76 ПКУ визначено порядок проведення камеральної перевірки.

Пунктом 76.1 ст. 76 ПКУ передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст. 86 ПКУ.

Пунктом 76.3 ст. 76 ПКУ визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, за днем їх фактичного подання.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПКУ за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис» (абзац 1 пункту 42.4 статті 42 ПК України).

При цьому абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що чинним ПК України передбачено альтернативні шляхи направлення документів платнику податків податковим органом, а саме: або засобами електронного зв`язку, або засобами поштового зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику. При цьому наведені вище правові норми не містять обов`язку для контролюючого органу щодо послідовного використання наведених засобів надіслання документів платнику з метою використання усіх можливих, з огляду на що відповідні доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Слід зауважити, що обов`язку контролюючого органу завчасно ознайомити платника податків про намір проведення документальної позапланової невиїзної перевірки у спосіб, визначений пунктом 42.2 статті 42 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень (у разі застосування пункту 42.4 статті 42 ПК України) від органів ДФС України. Необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього. (Постанови Верховного суду від 06.08.2019 року по справі № 520/8681/18).

Також Верховний суд у Постановах від 21.10.2021 року по справі №360/4692/19 та від 17.03.2021 по справі №823/1606/17 зазначав, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Відповідно реєстраційних даних Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра БМ» місцезнаходження позивача було зазначено - УКРАЇНА, 79004, ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСТЬ, М. ЛЬВІВ, ФРАНКІВСЬКИЙ РАЙОН ВУЛ. ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО, БУД. 4, КВ. (ОФІС) 112.

Як встановив суд, на виконання вимог 42.2 статті 42 ПК України Головним управлінням ДПС у Львівській області 20.10.2023 на адресу позивача (79004, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 4, кв. 112) скеровано акт перевірки від 18.10.2023 №25721/13-01-04- 07/42226852 поштовим відправленням із штрих кодовим ідентифікатором 062.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211 (далі Порядок № 211) цей Порядок визначає порядок приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Дія цього Порядку поширюється на національного оператора поштового зв`язку, виконання функцій якого покладене на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

Згідно з пунктом 3.1.1.3 Порядку причина повернення поштового відправлення відправнику зазначається на довідці ф. 20, яка акуратно прикріплюється внизу, ліворуч лицьового боку відправлення письмової кореспонденції. На довідці проставляється відбиток календарного штемпеля.

За змістом довідки «ф. 20», яка є додатком до Порядку № 211, причиною повернення поштового відправлення може бути, зокрема: за відмовою адресата від одержання, за заявою відправника/адресата, за закінченням терміну зберігання, за відсутності адресата за вказаною адресою тощо.

Отже, працівники АТ «Укрпошта» при спробі вручити поштове відправлення встановили, що Головним управлінням ДПС у Львівській області правильно зазначено адресу, що за такою адресою знаходиться ТзОВ «Терра БМ», однак такий до закінчення терміну зберігання поштової кореспонденції не забезпечив її отримання. У зв`язку з цим, працівниками АТ «Укрпошта» складено довідку Ф.20, якою зафіксовано факт невручення позивачу поштового конверта із штрих кодовим ідентифікатором 062 за закінченням терміну зберігання, та відповідно його повернення Головному управлінню ДПС у Львівській області.

Аналогічним способом 08.11.2023 позивачу було скеровано податкове повідомлення-рішення від 07.11.2023 №24800/13-01-04-07. При цьому безпосередньо на конверті відповідачем зазначено отримувачем ТзОВ «Терра БМ» (адреса: 79004, м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 4, кв. 112).

Відповідні обставини свідчать про дотримання відповідачем порядку надсилання документів платнику податків.

Щодо подання позивачем уточненої податкової декларації суд зазначає таке.

Згідно з абзацами першим третім п. 50.1 ст. 50 у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених ст. 50 Кодексу), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

У разі якщо показники оприлюдненої разом з аудиторським звітом річної фінансової звітності зазнали змін порівняно з показниками звіту про фінансовий стан (баланс) та звіту про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіту про фінансові результати), що подаються разом з податковою декларацією згідно з абзацом другим п. 46.2 ст. 46 Кодексу, та такі зміни вплинули на показники раніше поданої річної податкової декларації з податку на прибуток підприємств за відповідний податковий (звітний) період, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зі змінами та доповненнями зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають уточнюючий розрахунок до річної податкової декларації у строк не пізніше 10 червня року наступного за звітним.

Відповідно до п. 50.2 ст. 50 Кодексу платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом. Це правило не поширюється на випадки, встановлені абзацом третім п. 50.1 ст. 50 Кодексу.

Суд відзначає, що нормами Кодексу не заборонено платникам податків подання уточнюючих декларацій (розрахунків) під час проведення контролюючим органом камеральної перевірки за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.

Абзацом першим четвертим п. 1 підрозд. 3 розд. V Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Порядок) визначено, що не пізніше наступного робочого дня після дня вручення платнику податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) або отримання інформації про їх вручення працівник структурного підрозділу, що склав документ, вносить дату вручення документа до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Інформація про виявлені заниження податкових зобов`язань у розрізі податкових (звітних) періодів/податкових декларацій (розрахунків) та граничні строки сплати таких зобов`язань враховуються під час розрахунку суми пені в інтегрованій картці платника (далі ІКП).

Сума пені з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору переноситься до ІКП одночасно з внесенням до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, дати вручення податкового повідомлення-рішення. Після внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску облікові показники щодо донарахованих/зменшених територіальним органом ДПС грошових зобов`язань, єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення суми від`ємного значення податку на додану вартість, врахованого у зменшення податкового боргу, одночасно переносяться до ІКП та відображаються датою граничного строку сплати/ зменшення з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій).

До настання граничного строку сплати/зменшення донараховані/зменшені суми за відсутності процедури адміністративного або судового оскарження не беруть участі у розрахунках.

За умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного та/або судового оскарження з дня настання граничного строку сплати/зменшення відповідні донараховані/зменшені суми в ІКП беруть участь у розрахунках.

Отже, під час проведення контролюючим органом камеральної перевірки платник податків має право подати уточнюючу декларацію (розрахунок) за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом, лише до отримання ним акта камеральної перевірки.

Якщо за результатами камеральної перевірки контролюючим органом виявлено заниження податкового зобов`язання та вручено платнику податків акт такої перевірки (незалежно від дати отримання платником податкового повідомлення-рішення), то платник не має право подавати уточнюючу податкову декларацію (розрахунок) за звітний період, що був охоплений такою перевіркою, оскільки контролюючим органом вже встановлено факт заниження податкового зобов`язання, про що зазначається в акті камеральної перевірки та донарахована сума за результати такої перевірки буде автоматично відображена в ІКП після вручення податкового повідомлення-рішення за умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного або судового оскарження.

Вирішуючи справи із застосуванням наведених норм права, Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 12 лютого 2021 року (справа №808/537/16), від 22 грудня 2020 року (справа №640/15334/19), від 3 вересня 2020 року (справа №808/2156/17), від 31 серпня 2020 року (справа №820/6771/16), від 12 серпня 2020 року (справа № 805/2408/16-а), від 19 вересня 2019 року (справа №815/4013/14) висловлював позицію, що у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації у період після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, а контролюючий орган, приймаючи у такому випадку відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судової справи позивачем подано уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 лише 22.12.2023, при тому, що за наслідками проведеної перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення 07.11.2023.

Отже суд доходить висновку, що поданий уточнюючий розрахунок не міг бути врахований при проведенні перевірки, яка вже завершилась та за її наслідками вже винесено податкове повідомлення-рішення.

Наведене свідчить про правомірність прийнятого Головним управлінням ДПС у Львівській області податкового повідомлення-рішення від 07.11.2023 № 24800/13-01-04-07, а отже й про відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до норм статті 139 КАС розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.10.2024.

Суддя Желік О.М.