Справа № 380/20305/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

03 жовтня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Львові клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Кучерук Тарас Миколайович, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

- скасувати мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо організації та проведення мобілізації ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ вв/чА7019 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

- зобов?язати в/ НОМЕР_2 та її командира прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу в/ НОМЕР_2 і про направлення його на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представником позивача 02.10.2024 (вх.№73411) подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акту мобілізаційного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 , зупинення дії індивідуального акту наказу командира в/ч НОМЕР_1 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 та заборони командуванню в/ч НОМЕР_1 відряджати чи приймати рішення про переведення ОСОБА_1 до інших військових частин та залучати до виконання бойових завдань.

Клопотання про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав, свобод та законних інтересів позивача та АТ «Українська залізниця», де позивач є заброньованим працівником.

Суд, розглянувши клопотання про забезпечення позову та вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, відповідно до якого позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Предметом оскарження є мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно ОСОБА_1 та наказ в/ч НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , дію яких просить зупинити позивач, відсутні на час розгляду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і витребувані судом у відповідачів.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Відсутність на момент розгляду клопотання про забезпечення позову в матеріалах справи спірних наказу та розпорядження, дію яких просить зупинити позивач, унеможливлює надання судом оцінки таким документам.

Позивач також просить суд заборонити в/чА7019 та її командиру вчиняти будь-які дії щодо переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини та залучати до виконання бойових завдань.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є неспівмірними із позовними вимогами.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Таким чином, втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень у цьому випадку виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд виснує про відсутність передбачених частиною другою статті 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні клопотання слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про забезпечення позову, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. П. Хома