Справа № 520/21901/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

04 жовтня 2024 року справа № 520/21901/24

Харківський окружний адміністративний суду у складі:

головуючого - судді Григоров Д.В.,

розглянувши в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив :

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» №352 від 26.06.2024р. в частині направлення у відрядження рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 1384 від 04.07.2024р. «Про призначення службового розслідування» в частині, що стосується рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 12.08.2024р. відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2024р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій викласти поважні причини для поновлення строку звернення до суду ніж ті, які були повідомлені суду.

20.09.2024р. до суду надійшла заява від представника позивача про поновлення процесуального строку.

У період з 12.09.2024р. по 25.09.2024р. суддя Григоров Д.В. перебував у щорічній відпустці.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду заявником зазначено , що позивач дійсно прибув до місця відрядження, оскільки спочатку не мав інформації про можливе порушення правових норм або введення в оману щодо мети відрядження. На момент прибуття не було чіткої інформації про правові підстави перебування у навчальному центрі. Також заявник посилався на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022р. та практику Європейського суду з прав людини та власне її тлумачення.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає, що наведені у ній доводи про дотримання строку звернення до суду не можуть бути взяти до уваги.

Об`єктивних істотних обставин, які б перешкоджали вчасному зверненню позивача до суду, з урахуванням його обізнаності про порушення прав не зазначено.

При цьому суд виходить з того, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вже було встановлено судом, згідно доводів позовної заяви, під час вечірнього шикування 28.06.2024р. у навчальному центрі Національної гвардії України Івано-Франківська область, село Старий Лисець ВЧ 3072 було повідомлено про необхідність несення служби у складі бойового підрозділу на першій лінії у складі піхоти стрілецького батальйону. Після цього усі звернулися до командування з проханням повернути їх до м. Харкова для того, щоб розібратися з правовими підставами їх відрядження.

Таким чином, позивач дізнався про існування спірного наказу та порушення його прав в зв`язку з оскаржуваним ним наказом №352 від 26.06.2024р. саме з 28.06.2024р. Після ознайомлення з зазначеним наказом позивач вчинив дії з його виконання та, зокрема, вирушив для проходження навчання у навчальний центр, який був визначений в оскаржуваному наказі. Вказані обставини позивачем не заперечується. Також вказане спростовує доводи про відсутність добровільної згоди позивача на відрядження.

Суд підкреслює, що доводи заяви представника позивача у частині нерозуміння позивачем змісту наказу фактично, з урахуванням доводів позовної заяви та наявних у справі доказів, зведено до того, що після прибуття позивача до навчального центру згідно наказу про відрядження №352 від 26.06.2024р. для проходження відрядження йому, як він вказує, було повідомлено про те, що відрядження має іншу мету, ніж визначено у наказі. На переконання суду ці доводи не впливають на обізнаність позивача про існування та оскаржуваного наказу та не стосуються його змісту. Вказані правовідносини є окремими та строк звернення до суду у цій справі не впливають.

До суду позивач звернувся 05.08.2024р., тобто з порушенням місячного строку звернення до адміністративного суду.

Щодо посилань заявника на введення воєнного стану, суд зазначає, що це питання було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023р. у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023р. у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022р. у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022р. у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022р. у справі у №757/30991/18-а.

Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зазначив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Тобто саме по собі посилання представника позивача у заяві про поновлення строку на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що зі змісту доводів, наведених представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, не вбачається обставин, які були б пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права позивача на звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк.

Тому наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами стосовно оскарження наказу Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» №352 від 26.06.2024р. в частині направлення у відрядження рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції є неповажними.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення ЄСПЛ "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" ЄСПЛ встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.3-4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог щодо оскарження наказу Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» №352 від 26.06.2024р. в частині направлення у відрядження рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів - залишити без розгляду в частині позовних вимог стосовно оскарження наказу Департаменту патрульної поліції «Про відрядження» №352 від 26.06.2024р. в частині направлення у відрядження рядового поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Роз`яснити позивачу право повторного звернення до адміністративного суду з тими самими позовними вимогами згідно вимог процесуального закону.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.В. Григоров