Справа № 709/1207/24
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1207/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Савіська І.О.,

представника відповідача Колєснік Н.І. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Мотивує позов тим, що 12 липня 2024 року поліцейським СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП Гонтаром О.М. винесено постанову серії ББА 331625 від 12.07.2024 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Так, в постанові зазначено, що 12.07.2024 о 23-22 год в с. Мельники Золотоніського району по вул. Вознесенській, керувала транспортним засобом Honda Takt, номерний знак НОМЕР_1 , без застебнутого мотошолома, без посвідчення водія, не маючи прав на керування таким транспортним засобом, без реєстраційних документів на даний транспортний засіб, чим порушила вимоги п.п. 2.3Г, 2.Б, 2.1А ПДР України.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною, винесена з порушеннями вимог законодавства і підлягає скасуванню.

Пояснює, що 12 липня 2024 року о 23-22 год вона стояла на узбіччі біля свого транспортного засобу Ноndа ТАКТ за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . До них підійшов поліцейський і в подальшому склав відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, які вона не вчиняла. Так, на той час транспортним засобом вона не керувала. В постанові її ім`я по-батькові зазначено помилково.

Зазначає, що фактично розгляду справи не було, не досліджувались докази, не допитувалися свідки, їй не роз`яснили права, не дали можливість заявити клопотання, скористатися послугами адвоката, не надали можливості надати пояснення. Жодних доказів того, що саме вона порушила правила дорожнього руху, поліцейський не надав.

Під час винесення постанови поліцейський не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що позивач порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. Таким чином, відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Відповідач не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Лише після доведення вини відповідними доказами відповідач мав право притягати позивача до відповідальності.

В той же час, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відсутність в матеріалах справи доказу, який би підтвердив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови (постанова Верховного Суду України від 23.10.2019 у справі №357/10134/17).

Відповідачем не були роз`яснені їй права, передбачені ст. 268 КУпАП, в оскаржуваній постанові такі відомості відсутні.

Просила оскаржувану постанову скасувати, провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Представником Головного управління Національної поліції в Черкаській області Колєснік Н.І. надіслано відзив, в якому представник проти позову заперечила, посилаючись на дотримання поліцейським ОСОБА_4 вимог законодавства.

Зазначила, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Вказала, що з наявних матеріалів, вбачається, що 12 липня 2024 року о 23-22 год в с. Мельники по вул. Вознесенській, позивач керувала транспортним засобом, а саме мопедом без застебнутого мотошолому, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, та без реєстраційних документів на даний транспортний засіб. Позивач знаходячись за кермом мопеда, без мотошолому зазначає, що саме вона керувала транспортним засобом. Особи, які знаходились разом з позивачем, також підтвердили, що саме вона керувала зазначеним мопедом. Далі при встановленні обставин, поліцейськими запропоновано надати їй документи, що посвідчують особу, посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Позивач представилася ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому надала для ознайомлення свій паспорт громадянина України, фото якого містилося у телефонні останньої. З приводу посвідчення водія позивач повідомила, що в неї воно взагалі відсутнє, оскільки вона його не отримувала, а також в неї були відсутні реєстраційні документи на транспортний засіб. Після цього поліцейський повідомив позивача, що в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, і що він має намір провести розгляд справи про адміністративне правопорушення. Присутні з нею особи стали просити поліцейських відпустити, вибачити та не проводити розгляд справи, виправдовуючи її дії, що вона керувала зазначеним транспортним засобом, їдучи виключно в межах села. Крім того, за зовнішнім виглядом позивача, та за характерним запахом алкоголю з порожнини її роту поліцейські дійшли висновку, що остання може бути у стані алкогольного сп`яніння, та з метою встановлення цього факту розпочали відповідну перевірку. В подальшому той факт, що позивач знаходилася у стані алкогольного сп`яніння було засвідчено при проведенні відповідної перевірки. Далі, коли поліцейські почали розгляд справи про правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, позивачу неодноразово роз`яснювалися її права, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, їй було надано можливість надати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, однак остання, ніяких заяв та клопотань на заявляла. Далі при розгляді справи про адміністративні правопорушення, поліцейський помилково назвав позивача не « ОСОБА_5 », а « ОСОБА_6 », однак позивач не виправила поліцейського, а навпаки підтвердила що це її по-батькові.

Навіть при заповненні відповідних документів про адміністративне правопорушення, в тому числі постанови ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП і протоколу та ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи, що по-батькові позивача записано помилково як « ОСОБА_6 », умисно не виправляла його та підтверджувала правильність записаного у зазначених документів.

Факт належного проведення розгляду адміністративної справи поліцейським ОСОБА_4 , підтверджується наявним відеозаписом. Також з відеозапису вбачається, що після винесення оскаржуваної постанови, позивача ознайомлено з її змістом.

В оскаржуваній постанові поліцейським ОСОБА_4 допущено описку у графі «особа, щодо якої розглядається справа», а саме неправильно вказане по-батькові « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_5 », в той час, як матеріалами справи, зокрема відеозаписом підтверджено, що правильне по-батькові позивача є саме « ОСОБА_5 ». Проте присутність невеликої технічної помилки не спростовує факту вчинення правопорушення позивачем. Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2016 року у справі № 537/1214/17. Крім того у постанові від 19.07.2019 у справі 276/118в/18-а Верховного Суду також звернув увагу, що допущена інспектором у постанові описка (невідповідність) щодо анкетних даних, не свідчать про відсутність події такого адміністративного правопорушення, та не може бути самостійною підставою для звільнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Сама незгода позивача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Обставини викладені позивачем у позовній заяві не відповідають тим обставинам, які вбачаються з матеріалів справи, зокрема - відеозапису, що свідчить про те, що позивач, з метою уникнення адміністративної відповідальності, вводить суд в оману.

Вважають, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а позовна вимога про скасування постанови не відповідає вимогам чинного законодавства. ГУНП в Черкаській області, як суб`єкт владних повноважень під час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Просили у задоволенні позову - відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позов підтримав, надавши аналогічні пояснення в обгрунтування позовних вимог.

В судовому засіданні представник Головного управління Національної поліції в Черкаській області Колєснік Н.І. проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

12 липня 2024 року поліцейським СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області Гонтаром О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА 331625 від 12.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2

ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Відповідно до змісту даної постанови 12 липня 2024 о 23-22 год в с. Мельники Золотоніського району по вул. Вознесенській, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Honda Takt, номерний знак НОМЕР_1 , без застебнутого мотошолома, без посвідчення водія, не маючи прав на керування таким транспортним засобом, без реєстраційних документів на даний транспортний засіб, чим порушила вимоги п.п. 2.3Г, 2.Б, 2.1А ПДР України.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності згідно ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без застебнутого мотошолома, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, та без реєстраційних документів на даний транспортний засіб.

За ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що вона з ОСОБА_1 разом працюють. Того вечора були на дні народження в колеги ОСОБА_8 , яка є кумою ОСОБА_1 . Святкували на природі. На свято ОСОБА_9 привіз її чоловік. Поверталися додому втрьох: вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Котили скутер ОСОБА_12 . В певний час вона та ОСОБА_11 відлучились в туалет. Коли повертались до Тані, то біля неї вже стояли працівники поліції.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Відеозапис починається з того, що ОСОБА_1 сидить на мопеді. Рух транспортного засобу не зафіксовано.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконувала функції водія мопеда, зокрема, керувала транспортним засобом і була зупинена працівниками поліції в процесі руху. Допитана в судовому засіданні свідок також не підтвердила факт керування ОСОБА_1 мопедом, зазначивши, що йшли втрьох, мопед ОСОБА_1 котила.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. Відповідно потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Тобто, на відеозаписі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП в оскаржуваній постанові не наведено, суду під час розгляду даної справи стороною відповідача не надано.

Отже, на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Тобто законом встановлено, що посадова особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки на початку розгляду справи, тобто до складення постанови.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що поліцейський спочатку склав постанову про накладення адміністративного стягнення, і лише потім роз`яснив ОСОБА_1 її права.

Отже, суд вважає, що працівником поліції порушено порядок розгляду справи, встановлений КУпАП.

Щодо твердження представника відповідача, що на відеозаписі зіфіксовано як ОСОБА_1 говорить про те, що їхала на мопеді, суд зазначає таке.

З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 прямо підтверджує факт керування транспортним засобом.

В судовому засіданні свою поведінку вона пояснювала перебуванням у стані алкогольного сп`яніння та хвилюванням через зустріч з працівниками поліції вперше.

Крім того, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року, справа № 177/525/17(2-а/177/23/17).

Тобто працівник поліції зобов`язаний підтвердити факт порушення належними доказами.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме сторона відповідача як суб`єкт владних повноважень зобов`язана довести правомірність винесення постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

У свою чергу, відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Інспектором поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне порушення не вжито будь-яких заходів з метою підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені за наслідками розгляду справи не можуть оцінюватися судом як доказ, оскільки заперечуються позивачем.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ББА № 331625 від 12 липня 2024 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Гонтар О.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області, код в , адреса: м. Черкаси, вул. Смілянська, 57.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя І.М.Кваша