Справа № 120/10692/24
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 жовтня 2024 р. Справа № 120/10692/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №314 від 11.07.2024 року в частині призову його на військову службу та наказу Військової частини НОМЕР_1 №235 від 11.07.2024 року про зарахування його до списків особового складу даної військової частини.

Ухвалою від 29.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.08.2024 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначав, що за наслідком вивчення даних, наявних в обліковій картці ОСОБА_1 , відповідач, виходячи зі змісту цих документів, обґрунтовано вважаючи позивача таким що є придатним для проходження військової служби, за відсутності будь-яких інших відомостей, в тому числі таких, що підтверджують право Позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. При цьому, представник відповідача неодноразово звертає увагу, що ОСОБА_1 на момент призову на військову службу під час мобілізації перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, а тому за відсутності будь-яких активних дій, що проявляли б незгоду позивача щодо його призову на військову службу, було прийнято Наказ № 314 від 11.07.2024, змістом якого визначено, що відповідно до Указу Президента України від 05.02.2024 № 50/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» військовозобов`язані, відповідно до поіменного списку призвані і відправлені у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 .

В той же час, чинне законодавство України не передбачає підстав для переходу з обліку військовозобов`язаних на облік призовників.

Відповідач переконаний, що оскільки в обліковій картці солдата ОСОБА_1 були наявні відомості про проходження ВЛК від 11.01.2018 висновком про непридатність до військової служби у мирний час, обмежено придатність у воєнний час, то він підлягав плановому медичному переогляду 11.01.2023, а пройшов такий медогляд лише 10.07.2024 та на момент призову 11.07.2024 року був придатним до військової служби до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони на підставі статті 30 «б» графи II Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 р. № 402, то даний громадянин підлягав призову на військову службу по мобілізації. Таким чином, відповідач вважає хибним твердження представника позивача, що для призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 необхідна була його письмова згода.

Також представник відповідача зазначає, що оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію після його реалізації, в даному випадку - після мобілізації позивача та направлення його для проходження військової служби. В той же час після реалізації спірного наказу виникли вже нові правовідносини з приводу проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-ХП та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призов, оскільки цей наказ вже реалізований, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби, не відновить початковий стан і не призведе до жаданого позивачем результату, який він переслідує у цьому позовному провадженні.

02.09.2024 року від представника Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що у контексті предмету позову, відсутні будь-які ознаки протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 204 від 11.07.2024 р. в частині зарахування позивача до списків особового складу частини. Представник військової частини вказує, що відповідно до довідки ВЛК, позивач був визнаний придатним до служби в підрозділах охорони та призваний на військову службу згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 і зарахований до особового складу частини, а тому, посадові особи військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту МО України в даному випадку діяли на підставі межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 314 від 11 липня 2024 року був призваний на військову службу за мобілізацією із числа резервістів та військовозобов`язаних в особливий період та направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту МО України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №235 від 11.07.2024 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду кулеметника відділення охорони 4 взводу охорони 3 роти охорони 2 батальйону охорони.

Представник позивача, вважаючи протиправними накази про призов позивача та зарахування його до списків військової частини, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений та триває дотепер.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII, у редакції до 18.05.2024).

Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії як призовники - особи, приписані до призовних дільниць та військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Частиною шостою даної статті передбачено, зокрема такі види військової служби як: строкова військова служба та військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У відповідності до частини сьомої, восьмої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу строкову військову службу» громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних павичок і умінь для збройного захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Згідно підпункту першого пункту сьомого частини дев`ятої статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на районні (міські) комісії з питань приписки покладається, зокрема, зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час. Частиною 10 цієї ж статті передбачено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти рішення про непридатність до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних.

Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річпого віку і не мають права па звільнення або відстрочку від призову па строкову військову службу.

Статтями 17 та 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентовано положення про відстрочку від призову на строкову військову службу га звільнення від призову па строкову військову службу.

Зокрема, частиною першою статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентовано, що від призову па строкову військову службу звільняються громадяни України які визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Разом з тим, частиною сімнадцятою статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (яка діяла на момент отримання висновку ВЛК про придатність ОСОБА_1 до військової служби) передбачено, що призовники, які втратили підстави для надання відстрочки від призову на строкову військову службу, а також особи, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову на строкову військову службу, передбачених статтями 17 та 18 цього Закону, і не призвані з різних причин на строкову військову службу у встановлені строки, повинні бути призвані під час здійснення чергового призову.

Вказана норма закону кореспондується з пунктом 83 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників па військову службу за контрактом, затвердженого постановою КМУ під 21.03.2002 №352 (в редакції Постанови від 20.01.2021 №100), згідно якого призовників, які втратили підстави для одержання відстрочки, а також осіб, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову, передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», і яких з різних причин не призвано на строкову військову службу в установлені строки, повинно бути призвано на службу під час здійснення чергового призову до досягнення ними до дня відправлення у військові частини 27-річного віку.

Статтею 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено особливості призову на строкову військову службу та діяльності призовних комісій під час дії воєнного стану.

Згідно частини першої статті 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться, а згідно пункту другого частини третьої даної статті під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 25-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що з 18.05.2024 спірні правовідносини щодо взяття на військовий облік та зняття з військового обліку призовників регулюються Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, відповідно до пункту шостого частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Пунктом шостим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частина п`ята статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі Порядок №560), на військову службу під час мобілізації, па особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядком №560.

Пунктом 27 Порядку №560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою:

1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 66 Порядку №560 передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: до досягнення 25-річного віку, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу чи базову військову службу.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу чи базову військову службу». Такі особи у зазначений період можуть бути призвані па військову службу за їх згодою.

Відповідно до останнього абзацу пункту 83 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 (в редакції постанови від 20.01.2021 №100) (далі Положення №352) передбачено, що призовників, які втратили підстави для одержання відстрочки, а також осіб, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову, передбачених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу, і яких з різних причин не призвано на строкову військову службу в установлені строки, повинно бути призвано на службу під час здійснення чергового призову до досягнення ними до дня відправлення у військові частини 27-річного віку.

Крім того, відповідно до підпункту 10-1 пункту 1 Додатку №2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану призовники зобов`язані зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 11 Додатку №2 - зобов`язані подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на базову військову службу.

Пунктом другим Додатку №2 передбачено, якщо за будь-яких обставин повістка районною (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надійшла, громадяни призовного віку прибувають до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову на базову військову службу, визначеного указом Президента України.

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю па військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань па особливий період, а також для виконання робі т із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період,

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України' розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Частинною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документі, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, па особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Базову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Стаття 10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентує порядок проходження базової загальновійськової підготовки (установити, що базова загальновійськова підготовка для громадян, визначених підпунктом 7 пункту 2 розділу II Закону №3633-ІХ від 11.04.2024, розпочинається з 1 вересня 2025 року)

Так, базова загальновійськова підготовка проводиться з метою здобуття громадянами України військово-облікової спеціальності, навичок і умінь, необхідних для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Базова загальновійськова підготовка проводиться у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, навчальних частинах (центрах) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів' спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, закладах освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, а також у закладах вищої освіти всіх форм власності.

Для проведення базової загальновійськової підготовки залучаються громадські організації та об`єднання, у тому числі громадські об`єднання ветеранів війни.

Порядок проведення базової загальновійськової підготовки визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Базова загальновійськова підготовка включається до навчальних планів закладів вищої освіти всіх форм власності як окрема навчальна дисципліна.

Базова загальновійськова підготовка у закладах вищої освіти всіх форм власності проводиться з громадянами України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно).

Від проходження базової загальновійськової підготовки у закладах вищої освіти всіх форм власності звільняються громадяни: які визнані за етаном здоров`я непридатними до військової служби; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах; які проходили військову службу.

Під час практичних занять, передбачених навчальними планами базової загальновійськової підготовки, на громадян України, які проходять гаку підготовку, поширюються права та обов`язки, встановлені законами для військовозобов`язаних, призваних на навчальні (перевірочні) збори.

Статтею 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначений порядок взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Зокрема, частиною першою статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України Про альтернативну (невійськову) службу підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України Про альтернативну (невійськову) службу та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

Частина п`ята статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає порядок зняття з військового обліку.

Так, зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України): які досягли 25-річного віку; які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік в іншому районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання; які призвані, направлені чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які пройшли базову загальновійськову підготовку; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби як непридатні до військової служби за станом здоров`я - після підтвердження рішення комісією вищого рівня; які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу після закінчення закладів освіти; які направлені на альтернативну (невійськову) службу; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

2) з військового обліку військовозобов`язаних: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (пункт 5 Порядку № 1487).

Таким чином, суд наголошує, що особи, які перебувають на військовому обліку призовників, визначені в пункті першому частини першої статті 37 Закону №2232-XII. Натомість, особи, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, визначені в пункті 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XII.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що: призовник і військовозобов`язаний це різні категорії громадян у сфері військового обліку; строкова військова служба і військова служба за призовом під час мобілізації це різні види військової служби. До строкової служби можуть бути призвані призовники, до військової служби за призовом під час мобілізації - військовозобов`язані; призовники можуть отримати відстрочку від строкової служби, військовозобов`язані - від служби за призовом під час мобілізації.

Водночас, суд наголошує на тому, що станом на час виникнення спірних правовідносин у розглядуваній справі, в Україні діяв і діє наразі воєнний стан, та оголошено загальну мобілізацію.

Згідно з вимогами Закону №2232-XII на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.

Водночас, суд звертає увагу на те, що призов на строкову військову службу скасований Указами Президента України від 11.04.2022 №230/2022 та від 30.09.2022 № 678/2022.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом від 01.02.2023 №92 внесено зміни до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352, шляхом доповнення Положення розділом XI Особливості призову на строкову військову службу під час дії воєнного стану такого змісту, зокрема: під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться (пункт 115); з моменту введення воєнного стану в районах (містах) утворюються призовні комісії у складі осіб, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (пункт 116); на районні (міські) призовні комісії покладається організація та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 27-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складення вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні (пункт 118).

Як встановлено судом у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на час виникнення спірних правовідносин виповнилось 22 роки.

В той же час, позивач з 11.01.2018 року у віці 17 років отримав статус військовозобов`язаного, оскільки був визнаний обмежено придатним у воєнний час та не придатним до військової служби в мирний час та зарахований у запас Збройних Сил України та поставлений на облік військовозобов`язаних на підставі п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент зарахування в запас), що підтверджується копією тимчасового посвідчення ОСОБА_1 від 09.10.2018 року.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент зарахування позивача в запас) від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону (в тій же редакції), взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас.

Таким чином, позивач згідно чинних станом на 11.01.2018 року, законодавчих норм отримав статус непридатного до військової служби в мирний час та обмежено придатного під час воєнного стану, внаслідок чого був поставлений на облік військовозобов`язаних та зарахований в запас Збройних Сил України.

Разом з тим, громадяни до 25 років, стосовно яких при приписці до призовних дільниць згідно з абзацом п`ятим частини десятої статті 14 попередньої редакції Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було прийняте рішення «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних», були взяті на військовий облік військовозобов`язаних згідно п. 1 попередньої редакції статті 37 цього Закону, як звільнені від призову на строкову військову службу.

З вищевказаного абзацу п`ятого частини десятої статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було вилучено слова «в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних» згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024.

Як визначено судом, відповідно до частини 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

У свою чергу, положення Закону №2232-XII свідчать про те, що на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років, однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку. Так, зокрема, згідно абзацу 2 частини 1 статті 39 Закону №2232-XII на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відтак, суд вбачає те, що відповідачем протиправно віднесено позивача до категорії військовозобов`язаних.

Введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації не може нівелювати наведене судом правове регулювання щодо проходження особами військової служби.

Натомість, судом встановлено, що оскільки позивач за віком входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним, добровільної згоди на проходження військової служби в період дії воєнного стану він не давав, отже у відповідності до вищевказаних норм, ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатом проходження ВЛК зобов`язаний був взяти його на військовий облік і включити до категорії призовників, з подальшою видачою йому військово-обліково документу як призовнику.

Суд наголошує, що наразі діє законодавче обмеження щодо призову на військову службу під час мобілізації лише резервістів та військовозобов`язаних, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

При цьому, особи, які не досягли 25 річного віку можуть бути взяті на військовий облік виключно у якості призовників. Відповідно такі особи можуть бути призвані лише на строкову військову службу (однак в умовах дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться), або ж за їх добровільної згоди можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Водночас, враховуючи те, що 10.07.2024 позивача було визнано придатним до військової служби, і йому на момент призову на військову службу було лише 22 роки, то він мав право на проходження базової загальновійськової підготовки або базової військової служби, однак ОСОБА_1 фактично позбавлений можливості реалізувати своє право на базову загальновійськову підготовку через відсутність у нього статусу призовника та відсутності у держави розробленого механізму на практиці для проходження цієї базової підготовки.

Таким чином, позивач, маючи усі ознаки призовника (вік до 25 років та придатність до проходження військової служби з 10.07.2024 р.) та підпадаючи під підставу постановлення на облік призовників згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд), протиправно перебуває на обліку військовозобов`язаних та зазнає при цьому дискримінаційних утисків у вигляді позбавлення можливості надавати або не надавати особисту згоду на призов на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Такі обставини також свідчать про обмеження прав позивача за ознакою категорії (виду) перебування на військовому обліку, що прямо суперечить приписам статті 24 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач не міг підлягати призову на військову службу по мобілізації, відтак наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині призову позивача для проходження військової служби є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що з позивачем був укладений контракт на проходження військової служби, тобто у добровільному порядку, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2024 №235 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини також підлягає скасуванню, як прийнятий на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.07.2024 №314.

Отже, в результаті скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2024 №235, суд вважає обґрунтованими вимоги позовної заяви в частині необхідності зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.

Окрім того, враховуючи, що за результатом проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 зобов`язаний був взяти його на військовий облік і включити до категорії призовників, з подальшою видачою йому військово-обліково документу як призовнику, однак цього не зробив, суд вважає за необхідне зобов`язати даного відповідача вчинити відповідні дії.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №314 від 11.07.2024 року в частині призову ОСОБА_1 на військову службу у зв`язку з мобілізацією.

Скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №235 від 11.07.2024 року в частині зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 взяти ОСОБА_1 на військовий облік призовників, як особу, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд та видати ОСОБА_1 відповідний військово-обліковий документ з вклеєним штрих-кодом з електронного реєстру «Оберіг».

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 )

Суддя Чернюк Алла Юріївна