Справа № 308/11321/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 рокуЛьвівСправа № 308/11321/24 пров. № А/857/22653/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Ковальчук Олесі Василівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 29.07.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Ковальчук Олесі Василівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення щодо порушення правил військового обліку (суддя суду І інстанції: Іванов А.П.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 15 хв. 29.07.2024р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2024р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) представник адвокат Ковальчук О.В., діюча на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 /СП/ № б/н від 23.06.2024р. по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП (а.с.1-8).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 29.07.2024р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.36-41).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив представник адвокат Ковальчук О.В., діюча на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення справи, просить апеляційний суд задовольнити апеляційну скаргу та заявлений позов (а.с.75-80).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач не з`ясував всіх обставин справи, в дійсності позивач з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військово-лікарську комісію /ВЛК/.

Спірна постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки відсутні будь-які докази вчинення розглядуваного правопорушення; також відповідач в суді не довів правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Як слідує з матеріалів справи, згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.06.2024р. о 10 год. 00 хв. 23.06.2024р. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що останній протягом останніх п`яти років не проходив військово-лікарську комісію, чим порушив вимоги п.3.1 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008р. (із змінами і доповненнями).

По причині викладеного позивач визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП (порушення правил військового обліку як військовозобов`язаний під час дії особливого періоду) і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. (а.с.19).

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 23.06.2024р. за ч.3 ст.210 КУпАП, складеного офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 (а.с.20).

Із змісту заявленого позову слідує, що представник позивача ОСОБА_3 оскаржує постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.06.2024р., відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

В основу заявлених позовних та апеляційних вимог покладено, зокрема, обставини відсутності належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які б підпадали під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а саме: порушення правил військового обліку як військовозобов`язаний під час дії особливого періоду.

При цьому, позивач категорично заперечує сам факт вчинення ним наведеного правопорушення.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що складена відповідачем постанова за змістом та формою відповідає вимогам закону.

Водночас, непроходження один раз на п`ять років ВЛК суперечить чинному законодавству, адже наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008р. чітко регламентований такий обов`язок.

Водночас, позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а відповідачем доведено правомірність свого рішення, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

Між тим, колегія суддів вважає наведені висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Згідно із п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3).

Вказана редакція ч.3 ст.210 КУпАП діє з 19.05.2024р. відповідно до Закону України № 3696-IX від 09.05.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частинами першою - третьою ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Спірні правовідносини регулюються приписами ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 глави ІІІ розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затв. наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008р., медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_3 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_4 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_4 . Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Вказана редакція зазначеного Положення діє з 25.08.2023р.

З огляду на викладене, одним із елементів правил військового обліку є проходження медичного огляду військовозобов`язаним.

Проходження повторного медичного огляду окреслено часовими рамками один раз на п`ять років.

Водночас, із змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП і постанови по справі про адміністративне правопорушення слідує, що в них не окреслений часовий п`ятирічний період, протягом якого позивач не проходив повторний медичний огляд.

Також буквальний зміст вказаних документів вказує на те, що позивач притягнутий до відповідальності за непроходження ВЛК, а непроходження повторного медичного огляду.

Окрім цього, нормами ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024р. набув чинності Закон № 3696-ІХ від 09.05.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким статтю 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Звідси, до 19.05.2024р. норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало.

Водночас, починаючи з 19.05.2024р., встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

З огляду на викладене, позивач не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП з 2019 року (тобто, в межах пятирічного строку), оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024р.

Також притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення (в тому числі не згадується складений протокол про адміністративне правопорушення).

Отже, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.3 ст.210 КУпАП, відповідачем не здобуто.

Наведені доводи мають визначальне значення для вирішення спору, через що решта тверджень та аргументів сторін не розцінюються як такі, що спричиняють принциповий вплив на висновки апеляційного суду.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В аспекті наведеного, доводи суду першої інстанції щодо непредставлення позивачем доказів відсутності вчинення правопорушення є помилковими, при цьому тягар доказування у справах про адміністративні правопорушення покладено на відповідача.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП; складену постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, колегія суддів дійшла до переконливого висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові № б/н від 23.06.2024р.

За таких умов належить визнати протиправною і скасувати постанову № б/н від 23.06.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 25500 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Також в силу приписів ст.139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 908 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги, всього: 1514 грн.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Ковальчук Олесі Василівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 29.07.2024р. в адміністративній справі № 308/11321/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений представником адвокатом Ковальчук Олесею Василівною, діючою на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову № б/н від 23.06.2024р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_5 , про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви та 908 грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги, всього: 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 03.10.2024р.