Справа № 420/27858/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До суду звернулась адвокат Рева Світлана Леонідівна, діюча в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Одеській області) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 79 від 09.08.2023 Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії за віком, на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не зарахування періоду роботи у колгоспі ім. Дзержинського до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до страхового стажу період роботи у 1981-1990 роках у колгоспі ім. Дзержинського Гулійпольського району Запорізької області та призначити пенсію за віком з дати звернення - з 02.08.2023 року.

ІІ. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 02.08.2023 року Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши у т.ч. трудові книжки. За принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення № 79 від 09.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років відповідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не врахувавши до страхового стажу роботу в колгоспі, оскільки записи до трудової книжки від 20.08.1980 № 876 внесено з порушенням Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 № 310. При цьому, довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум, перейменування/реорганізацію колгоспу (за необхідності) не надано. Позивач вважає дане рішення протиправним, оскільки відповідно до трудової книжки колгоспника Позивача наявні на підтвердження кількості відпрацьованих позивачем людиноднів та відомості про заробітну плату останнього у колгоспі ім. Дзержинського. Крім того, єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин. Оскільки згідно трудової книжки позивач у 1981-1990 роках відпрацювала в колгоспі ім.Дзержинського, стаж за цей період необхідно обчислити за фактичною тривалістю (з урахуванням вимог статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Таким чином, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу є безпідставними.

27.10.2023 року відповідачем -1 надано до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи , що згідно ч. 1 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788 при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також відповідних записів у ній, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, що містяться у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки, відомості про нарахування заробітної плати та інші документи, що містять дані про періоди роботи. В такому ж порядку підтверджується стаж роботи в колгоспі, проте тільки до 1965 року. З 01.04.2021 під час розгляду документів для призначення пенсій та прийняттям рішення за результатами цього розгляду органами Пенсійного фонду України застосовується принцип екстериторіальності, запроваджений постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України. ОСОБА_1 02.08.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058. За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута структурним підрозділом Головного управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.08.2023 № 79 Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю відповідного страхового стажу. До страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи у колгоспі ім. Дзержинського у 1981-1990 згідно трудової книжки від 20.08.1980 № 876, оскільки не вказано кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений мінімум, інформацію про перейменування/реорганізацію колгоспу. Уточнюючої довідки відповідно до Порядку № 637 Позивачем не надано. Відтак, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.08.2023 № 79 є правомірним.

27.10.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, крім іншого вказує, що дійсно Лопатін звернувся до відповідача на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 та надав всі необхідні документи. Згідно трудової книжки колгоспника № 876 позивач у 1981-1990 роках відпрацював в колгоспі ім. Дзержинського, в якій зазначено і кількість відпрацьованих людино-днів, і встановлений мінімум трудоднів. Стаж за цей період необхідно обчислити за фактичною тривалістю (з урахуванням вимог статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). Тому, територіальний орган ПФУ, який розглядав заяву Позивача, протиправно відмовив заявнику в зарахуванні цього періоду до загального стажу, що унеможливило призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.11.2023 р. відповідачем -2 надано до суду відзив на позов, яким просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, 02.08.2023 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Черкаській області та рішенням від 09.08.2023 № 79 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком згідно Закону №1058-IV у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (30 років). Порядок ведення трудових книжок затверджений наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі - Інструкція № 58). Окрім того, Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 "Про трудові книжки колгоспників" затверджено "Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників" (далі Положення про трудові книжки колгоспників), пунктом 5 якого в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника; відомості про трудову участь; прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в колгоспі, його виконання. При зверненні із заявою про призначення пенсії, на підтвердження спірного періоду роботи позивачем надана трудова книжка. Разом з тим, відомості щодо кількості відпрацьованих вихододнів, встановлений мінімум, інформацію про перейменування/реорганізацію колгоспу в трудовій книжці відсутні. Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637). Однак, в порушення зазначеного, позивач під час звернення із заявою про призначення пенсії довідки на підтвердження спірного періоду роботи не надав. Щодо вимоги позивача щодо зобов`язання призначити пенсію за віком, то відповідач вказує, що призначенню пенсії передує ряд процесуальних дій: звернення пенсіонера в управління з заявою про призначення пенсії та відповідними документами, що передбачені Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обґрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, підрахунок стажу, що впливає на розмір пенсії, та, в даному випадку визначає право на призначення пенсії, що належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Оскільки перебирання судом повноважень щодо обчислення страхового стажу є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, тому вказані вимоги е необґрунтованими.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: заяву позивача щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи; рішення, прийняте за результатами розгляду вказаної заяви позивача, докази, які вплинули на його прийняття.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с.10-11)

Після досягнення 60-річного віку, 02.08.2023 року позивач звернувся до Чорноморського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії за віком. (а.с.61-62)

До заяви було додано наступні документи: диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документ про місце проживання, заява про призначення пенсії, паспорт , трудова книжка, що підтверджується розпискою-повідомленням від 02.08.2023 р. за № 1695. ( а.с.63)

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ у Черкаській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

09.08.2023 рішенням ГУ ПФУ у Черкаській області № 79 за результатами розгляду документів, наданих до заяви, страховий стаж становить 26 років 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі, які містяться в трудовій книжці від 20.08.1980 № 876, оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 № 310. Довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум, перейменування/реорганізація колгоспу (за необхідності) не надано.

За наведених обставин, вирішено відмовити у призначені пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.18, 71)

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. ( далі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 Закону № 1788-XII);

- до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. ( частина перша та друга статті 56 Закону № 1788-XII)

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України . ( стаття 62 Закону № 1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, -

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок ( перший частини ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. ( перший частини ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( абзац перший частини 4 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.( частина перша статті 26 Закону № 1058-ІV).

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ( частина перша ст. 44 Закону № 1058-IV);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина третя статті 44 Закону № 1058-IV);

- пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ( абзац другий пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV);

- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами ( пункт 1 Порядку № 637);

- за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. ( пункт 3 Порядку№ 637).

- за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. ( пункт 18 Порядку № 637).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -

- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. ( пункт 1.6 Порядку № 22-1);

- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. ( пункт 1.7 Порядку № 22-1)

- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). ( пункт 4.1. Порядку № 22-1);

- при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. ( пункт 4.2. Порядку № 22-1)

- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ( абзац перший пункту 4.3 Порядку № 22-1).

VI. Оцінка суду.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до вищенаведених норм права, для призначення пенсії особа повинна подати до органу Пенсійного фонду заяву та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. ( ст. 62 Закону № 1788-XII).

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі № 235/805/17, від 06.12.2019 у справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 у справі № 242/2536/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17, від 25.02.2021 у справі № 683/3705/16-а.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірність питання у даній справі полягає у правомірності рішення пенсійного органу щодо відмови позивачу у призначені йому пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу не менше 30 років відповідно до ст 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відсутність необхідного страхового стажу за позицією пенсійного органу полягає у не врахуванні ним до страхового стажу періоди роботи позивача, які містяться в трудовій книжці від 20.08.1980 № 876, як такі, що внесені з порушенням Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 № 310. При цьому, не надано довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум, перейменування/реорганізація колгоспу ( за необхідності).

Позивач вважаючи дане рішення протиправним, стверджуючи, що згідно трудової книжки колгоспника № 876 позивач у 1981-1990 роках відпрацював в колгоспі ім.Дзержинського, в якій зазначено і кількість відпрацьованих людино-днів, і встановлений мінімум трудоднів. Відтак, стаж за цей період необхідно обчислити за фактичною тривалістю з урахуванням вимог статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд враховує наступне.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року). Із прийняттям ВР України 14 листопада 1992 року Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» Примірний статут колгоспу припинив функціонування як нормативно-правовий акт.

Таким чином, Примірним статутом колгоспників передбачалась можливість як прийняття осіб у члени колгоспу, так і залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників, які не були членами колгоспу.

Суд наголошує, що частина 1 статті 56 Закону № 1788-XII розрізняє види робіт, які зараховуються до стажу роботи, а саме: 1) робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання; 2) робота, виконувана на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв.

Відтак вимоги Закону № 1788-XII про те, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю, стосуються стажу роботи саме на підставі членства в кооперативі.

В даному випадку, як встановлено судом, то відповідно до Трудової книжки колгоспника № 876 від 20.08.1980 року, позивач у період з 1980 по 1990 роки був членом колгоспу ім. Дзержинського с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області.

Отже, необхідною умовою для зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 всього періоду членства в колгоспу ім. Дзержинського є доведення виконання останньою встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві за весь період, в іншому випадку враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.

В свою чергу, порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310 (далі Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім 'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: III «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; IV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Виходячи з наведеного слідує, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , то відповідно до Трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 20.08.1980 року, то позивач вступ в члени колгоспу ім. Дзержинського с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області в 1980 р., дата заповнення трудової книжки 20.08.1980 року, у розділі « Відомості про роботу» містяться відомості щодо дати запису ( рік, місць, число), за який рік даються відомості, ким працював, нараховано людино-днів за рік, кількість відроблених людино-днів за рік, встановлений мінімум трудоднів ( або людино-днів за рік), нараховано грошей за рік, підпис осіб, підтверджуючих запис та печатка колгоспу, зокрема, позивач

- у 1980 році виробив 86 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 86 ( запис від 20.02.1981року), у

- у 1981 році виробив 46 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 46 ( запис від 23.03.1982 року),

- у 1982 році виробив 17 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 17 ( запис від 18.01.1983 року),

- у 1983 році виробив (-) людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів (- )( запис від 02.02.1984 року),

- у 1984 році виробив (-) людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів (- )( запис від 02.02.1985 року),

- у 1985 році виробив (-) людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів (- )( запис від 02.02.1986 року),

- у 1986 році виробив 280 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 280 ( запис від 13.01.1987 року),

- у 1987 році виробив 314 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 280 ( запис від 13.01.1988 року),

- у 1988 році виробив 321 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 280 ( запис від 12.01.1989 року),

- у 1989 році виробив 306 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 280 ( запис від 11.01.1990 року),

- у 1990 році виробив 78 людино-днів з встановленого мінімуму трудоднів 71 ( запис від 13.04.1990 року).

Виключений з членів колгоспу у зв`язку з обранням на посаду голови виконкому сільської ради з 01.04.1990 року ( рішення сесії від 27.03.1990 р.). ( а.с. 16-17, 65-66)

Оскільки вказані записи свідчать, що позивач виконував роботу у колгоспі ім. Дзержинського на підставі членства, про що є відповідні записи в трудової книжці від 20.08.1980 № 876, засвідчені підписами уповноваженої особи колгоспу, печаткою колгоспу та не мають недоліків, тому в силу вимог статті 56 Закону № 1788-XII такі періоди трудової діяльності підлягали зарахуванню до її стажу роботи, а згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV і до страхового стажу.

При цьому, відповідач в оскаржуваному рішенні, не пояснив в чому полягає за його позицією внесення записів з порушенням Основних порушень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників , затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 24.04.1975 року № 310.

Крім того, у спірному рішенні відсутні й конкретні періоди, що не зараховані позивачу до страхового стажу.

Окремо суд звертає увагу, що пункт 2 вказаних Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Усі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особою та печаткою (пункт 6 Основних положень).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (пункт 13 Основних положень).

Відтак, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, зокрема, у разі недотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Щодо твердження пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи у колгоспі ім. Дзержинського через відсутність у записах про трудову діяльність підстав відсутності довідки про фактично виконаний мінімум трудової участі у громадському господарстві, суд вважає необґрунтованими, оскільки наявна в матеріалах справи трудова книжка позивача від 20.08.1980 № 876 містить належним чином оформлені записи, які свідчать про трудову участь його у колгоспі ім. Дзержинського у спірний період (зокрема, встановленого у колгоспі річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі).

В матеріалах справи відсутні відомості про невиконання Позивачем, як членом колгоспу ім. Петровського, встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

Також суд зауважує, що згідно ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу…., повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів

Положеннями пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, у разі наявності сумнівів щодо роботи позивача в колгосп імені Дзержинського, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до відповідних установ задля отримання інформації та копій документів про роботу позивача, а також вказати на необхідність надати додаткові документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження звернення пенсійного органу щодо отримання документів щодо ОСОБА_1 , відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суду не надано.

Також суд зазначає, що інші документи необхідні для підтвердження трудового стажу лише за відсутності трудової книжки або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З огляду на встановлені судом обставини є необґрунтованою вимога відповідача надати позивачу довідки про кількість відпрацьованих вихододнів, встановлений річний мінімум, перейменування/реорганізація колгоспу з приміткою « за необхідністю».

Разом з тим, надані позивачем до матеріалів справи, а саме, архівна довідка від 07.11.2023 року № 05-07/л-2145, видана державним архівом Запорізької області, щодо перебування його у членах колгоспу ім. Дзержинського с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області значиться за 1980 - 1990 рр., рішення звітно-виборчих зборів уповноважених членів колгоспу ім. Дзержинського с. Приютне Гуляйпільського району Запорізької області про затвердження мінімуму вихододнів тощо суд не приймає до уваги, оскільки відсутні докази того, що вказані документи були надані до пенсійного органу разом з заявою про призначення пенсії, а тому не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи вищевказане, що суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності законних підстав у не зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи згідно трудової книжки колгоспника №876 від 20.08.1980 року.

При цьому, встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії, викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №380/5383/21.

За таких обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 79 від 09.08.2023, оскільки під час його прийняття пенсійним органом не було враховано усі обставини та положення законодавства, що мають значення для призначення пенсії Позивачу, як наслідок, допущено неналежний розгляд поданої заяви і документів та, відповідно, прийнято необґрунтоване рішення про відмову у зарахуванні певних періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Щодо підстав визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має вчиняти дії та здійснювати розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у даній справі, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 вказаного Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 02.08.2023 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п.4.2 Порядку №22-1. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо відновлення порушених прав позивача в межах даних спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У постанові від 05.09.2018р. у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

Оскільки під час розгляду справи судом визнано неправомірним не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи в колгоспі ім. Дзержинського, то позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі згідно із записами у трудовій книжці колгоспника № 876 від 20.08.1980 року.

Як вище зазначалось судом, право на пенсію по віком виникає при досягненні 60 років за наявності страхового стажу, у даному випадки 30 років.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2, відповідач є територіальними органами Пенсійного фонду України, а згідно із п. 4.3 цього Положення організовує роботу управлінь Фонду, зокрема щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Таким чином питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій належить до виключної компетенції відповідача-1.

Враховуючи, що призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058-IV " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію позивачу, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 073,60 грн., що підтверджується платіжним документом від 11.10.2023 р. (а.с. 19)

Враховуючи, що позов задоволено частково через обранням судом більш ефективного способу захисту порушених прав позивача, ніж той, що був визначений ним у позові, тому сплачений судовий збір за подачу цього позову, внаслідок його задоволення, підлягає компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки спір виник внаслідок протиправного рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, визнаного за результатом розгляду даної справи протиправним, тому сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області в повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ( вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська обл., 18000, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області № 79 від 09.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі ім. Дзержинського Гулійпольського району Запорізької області згідно із записами у трудовій книжці колгоспника № 876 від 20.08.1980 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 02.08.2023 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 ( одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна