Справа № 320/1562/24
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1562/24
УХВАЛА

02 жовтня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №320/1562/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної митної служби України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 09.11.2023 №44-дс "Про порушення дисциплінарного провадження";

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 22.12.2023 №47-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення";

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 25.12.2023 №1109-о "Про звільнення та проведення розрахунків з ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді заступника директора департаменту - начальника відділу представництва інтересів держави в судах Юридичного департаменту Державної митної служби України;

- стягнути з Державної митної служби України (адреса: вул. Дегтярівська 11-Г, м. Київ, 04119 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення Київського окружного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді: заступника директора департаменту - начальника відділу представництва інтересів держави в судах Юридичного департаменту Державної митної служби України та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 27 травня 2024 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач та представник позивача подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянтів, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Полуніної Катерини Анатоліївни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

01 жовтня 2024 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі до винесення вироку у справі №761/4907/24.

Суд, розглянувши заявлене клопотання ОСОБА_1 , дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є визнання протиправним та скасування наказу про порушення дисциплінарного провадження, наказу про застосування дисциплінарного стягнення, наказу про звільнення та проведення розрахунків з ОСОБА_1 ; поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зі змісту клопотання позивача про зупинення провадження у справі встановлено, що останнє не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до винесення вироку у зазначеній кримінальній справі, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить приписам п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вчинення позивачем діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

В даному випадку у позовній заяві позивач зазначав, що внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та затримання і підготування до вручення підозри не є дисциплінарними проступками, з огляду на що відповідач безпідставно прийняв наказ від 09.11.2023 №44-дс «Про порушення дисциплінарного провадження». На переконання позивача, матеріали досудового розслідування, які не перевірені в порядку кримінального провадження, не можуть бути доказом вчинення дисциплінарного проступку та підставою для притягнення до відповідальності.

Колегії суддів зазначає, що вирішення спору в рамках даної адміністративної справи не ставиться в залежність від результатів розгляду кримінальної справи.

Вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07.02.2020 року у справі №260/1118/18, від 28.02.2020 року у справі №825/1398/17, від 06.03.2020 року у справі №804/1758/18 та від 20.10.2020 року у справі №340/1502/19.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, оскільки з наведеної позивачем аргументації не випливає наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції до ухвалення вироку у кримінальній справі №761/4907/24.

Керуючись статтями 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №320/1562/24 за позовом за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання протиправними наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких