Справа № 320/16511/24
Суддя: Мерзлий Л. В.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/367/144/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Маленко О.О.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гамчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування ОСОБА_2 , Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови серії КІ2 № від 25.03.2024 про накладення адміністративного стягнення-,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного спеціаліста-інспектора з паркування ОСОБА_2 , Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови серії КІ2 № від 25.03.2024.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25 березня 2024 року головним спеціалістом-інспектором з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рудиком Е.П. (далі - інспектор), в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 о 12 годині 35 хвилині вул. Андрія Верхогляда №4, та на лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія KI2 № та складено постанову про стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки виносячи оскаржувано постанову, інспектором Рудиком Е.П., складено постанову, а факти викладені в ній, не відповідають дійсності. Зазначає, що невідповідність полягає в тому, що автомобіль був припаркований біля будинку № 14 А по вул. Андрія Верхогляда, м. Київ, до знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України (у постанові зазначено адресу вул. Андрія Верхогляда 4). Разом з цим, зазначає, що по фото/відеофіксації зафіксованою інспектором ОСОБА_2 , ідентифікувати транспортний засіб, щоб на фото було видно номерні знаки автомобіля та заборонний знак 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України - не представляється можливим. Також, вказує, що відповідно до змісту письмового повідомлення, інспектором ОСОБА_2 , не зазначено ідентифікаційні ознаки технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, що є грубим порушенням ч. 3 ст. 283 КУпАП (фіксація правопорушення здійснювалася на власний мобільний телефон (смартфон) інспектора ОСОБА_2 ). Крім того, інспектором у повідомленні не вірно конкретизовано місце розташування транспортного засобу, що в даному випадку є суттєвою обставиною суті самого порушення, а тому вважає, що не зрозуміло об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія KI2 № необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, не вірним визначенням місця перебування автомобіля, який фактично не стояв в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України та просить визнати дії інспектора Рудика Едуарда Павловича протиправними, скасувати постанову серії KI2 № від 25.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 гривень, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зобов`язати Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 25.03.2024 з чеку під склоочисниками о 12 годині 35 хвилини 31 секунд за автомобілем марки TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_2 . Судові витрати, витрати на електронний носій (флешка) покласти на Відповідачів.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк відповідач подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Вказують, що на Позивача накладено адміністративне стягнення відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення пункту 3.34 розділу 33 ПДР України, а саме зупинка транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Також, зазначили, що зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_1 , зупинене в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2024 року головним спеціалістом-інспектором з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рудиком Е.П. винесено постанову про адміністративне правопорушення від 25.03.2024 серії KI2 № за ч.1 ст.122 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 о 12 годині 35 хвилині вул. Андрія Верхогляда №4, чим порушив пункту 3.34 розділу 33 ПДР України, а саме зупинка транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що накладено стягнення в розмірі 340,00 грн.

Пунктом 3.34 розділу 33 ПДР України, визначено, що знак забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В судовому засіданні, представником відповідача надано схему на якій наявний знак 7.2.4 (Табличка інформує про перебування у зоні дії знаків 3.34), однак з відео та фото вбачається про його відсутність.

Згідно з ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Також відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Матеріалами фото/відеофіксації вбачається, що автомобіль марки TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 , припаркований до знаку 3.34 «Зупинку заборонено», та відсутня табличка до дорожнього знаку 7.2.4 «Зона дії», тобто місце перебування автомобіля розташоване не в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Таким чином, наданими суду доказами не підтверджується факт здійснення автомобілем марки TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 стоянки, зупинки із порушенням п. 3.34 розділу 33 ПДР України Правил дорожнього руху.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених у оскаржуваній постанові обставин, зокрема не представлено належних та допустимих доказів порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, а саме порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд керується положеннями ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Департаменту територіального органу Київської міської ради видалити інформацію про правопорушення в реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 25.03.2024 року з чеку під склоочисниками о 12 год. 35 хв. 31 сек. за автомобілем марки TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 , в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки вони не охоплюються приписами ч.3 ст. 286 КАС України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Таким чином, вимога позивача про стягнення витрат на електронний носій (флешка) не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведено обґрунтування таких витрат, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 126, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування ОСОБА_2 , Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови серії КІ2 № від 25.03.2024 про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія КІ2 № від 25.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 51 А, на користь держави, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 02.10.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий