Справа № 340/4585/24
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/4585/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (також відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через представника - адвоката Урсаленка Б.О.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням нової редакції (а.с.20-25), просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його видати наказ на звільнення з військової служби відповідно до п. "б" ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я з наявністю інвалідності 2 групи.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач має законну підставу на звільнення з військової служби за станом здоров`я з наявністю інвалідності 2 групи, однак з моменту подання рапорту відповідач не видає наказ на звільнення з військової служби.

Ухвалою від 15.07.2024 відкрито провадження у справі, зобов`язано відповідача в 15денний строк з дня вручення ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, копія якого разом з доданими до нього документами повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.26).

Таку ухвалу для вручення відповідачу 16.07.2024 було направлено до Міністерства оборони України (а.с.28, 29).

Відповідач відзив до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним записом у військовому квитку (а.с.8-11).

Так, до матеріалів справи представником позивача було долучено фотокопію рапорту позивача від 21.05.2024, адресованого на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , про звільнення з військової служби відповідно до пп. б п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я, у зв`язку з наявністю інвалідності ІІ групи. До рапорту було долучено нотаріально завірені копії: довідки МСЕК; посвідчення особи з інвалідністю; паспорту та ідентифікаційного коду (а.с.6).

Також, представником долучено фотокопію листа військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2024, з якого вбачається, що відповідні документи про звільнення позивача надійшли до відповідача (а.с.7).

Водночас, письмових доказів розгляду відповідачем рапорту про звільнення позивача по суті суду не надано.

Вирішуючи спірні правовідносини, судом враховано наступне.

Згідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звільнення військовослужбовців з військової служби регламентовано статтею 26 Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі Закон № 2232-XII).

Підстави звільнення військовослужбовці з військової служби під час воєнного стану, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII.

Частиною ж сьомою статті 26 Закону № 2232-XII передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Так, у відповідності до пункту 233 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Встановлено, що рапорт від 21.05.2024 поданий позивачем з дотриманням вимог п. 233 Положення № 1153/2008, тобто поданий "по команді" із зазначенням у ньому: підстав звільнення з військової служби; думки щодо бажання проходити військову службу (в т.ч. у військовому резерві); районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа (а.с.6).

Статтею 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХIV, передбачено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Суд враховує, що нормами чинного законодавства не передбачено строку, протягом якого командир зобов`язаний розглянути рапорт військовослужбовця про звільнення з військової служби. Разом з тим, за загальним правилом, такий рапорт має бути розглянутий протягом 30 днів з моменту його реєстрації в стройовій частині. При цьому, розглянутим вважається рапорт, по якому прийнято рішення та це рішення чи відповідь доведена до військовослужбовця належним чином. Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

Водночас, як свідчать матеріали справи (доказів протилежного відповідач суду не надав), в супереч наведеним законодавчим нормам, рапорт позивача від 21.05.2024 про його звільнення з військової служби за станом здоров`я не був розглянутий відповідачем з прийняття відповідного рішення, що є протиправною бездіяльністю.

Згідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорту позивача від 21.05.2024 про його звільнення з військової служби на підставі пп. "б" п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тому належним і ефективним способом захисту порушеного права позивач є покладення на відповідача обов`язку розглянути такий рапорт по суті з прийняттям відповідного рішення.

Підсумовуючи вищевказане, позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 21.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 21.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" по суті та прийняти відповідне рішення за результатом його розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО