Справа № 520/16211/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 р.Справа № 520/16211/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 520/16211/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не включення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за 01.09.2022 року та додаткової щомісячної винагороди за 01.09.2022 року, установленої Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23 вересня 2022 року № 1199 о/с на підставі Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції ОСОБА_1 в розмірі 252 367,10 грн., розраховану з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої на день звільнення та з урахуванням додаткової щомісячної винагороди установленої Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23 вересня 2022 року № 1199 о/с на день звільнення на підставі Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168;

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 520/16211/24 скасовано. Справу №520/16211/24 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

До Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, згідно з яким стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн. та судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги в розмірі 3028,00 грн.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 ст. 252 КАС України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, єдиною підставою для відшкодування судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, є задоволення судом її позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 про скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 520/16211/24 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки не вирішує спору по суті позовних вимог.

Як вже зазначалось, позивач у заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір, які позивач поніс у зв`язку із апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції.

Проте, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 по справі № 520/16211/24 не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи вирішенням позовних вимог по суті, останньою лише підтверджено, що позивач звернулася в межах строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції не приймав у справі, що розглядається, рішення по суті заявлених вимог, у колегії суддів відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу та стягнення судового збору.

За встановлених обставин та враховуючи наведене правове регулювання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 по справі № 520/16211/24 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Присяжнюк О.В. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали складений 03.10.2024