Справа № 160/21803/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2024 рокуСправа №160/21803/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. перевіривши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання відповіді на подану заяву ОСОБА_1 (отримана 04.06.2024 р., №61) про здійснення нарахування додаткової винагороди за час лікування;

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам за періоди - з 28.06 2023 р по 09.08.2023 р, з 11.08.2023 р. по 04.09.2023 р., з 11.09.2023 р по 25.09.2023 р., з 13.10.2023 р. по 16.10.2023 р., з 06.11.2023 р по 08.11.2023 р, з 30.11. 2023 р по 04.12.2023 р., з 21.12.2023 р. по 23.12.2023 р, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам за періоди - з 28.06 2023 р. по 09.08.2023 р, з 11.08.2023 р. по 04.09.2023 р., з 11.09.2023 р по 25.09.2023 р., з 13.10.2023 р. по 16.10.2023 р., з 06.11.2023 р по 08.11.2023 р., з 30.11. 2023 р. по 04.12.2023 р., з 21.12.2023 р по 23.12.2023 р„ у розмірі 100 000 (сто тисяч)гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування, з урахуванням розміру сплати відповідних податків;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо надання відмови у нарахуванні грошової компенсацію вартості за неотримане речове майно, згідно письмового повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 30.06.2024 року №2069/5/7.16/11659;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання відповіді на подану заяву ОСОБА_1 (отримана 10.06.2024 р., №277) про здійснення перерахунку виплати за невідгуляні додаткові відпустки;

- визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації при звільненні з військової служби за невідгуляну додадкову відпустку як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації при звільненні з військової служби за невідгуляну додадкову відпустку як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік з урахуванням розміру сплати відповідних податків.

Ухвалою від 14 серпня 2024 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 02 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху для усунення недоліків шляхом надання до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

24.09.2024 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що внаслідок бою з противником отримав бойове травмування та проходив тривале стаціонарне лікування.

Після тривалого лікування позивач звільнений з військової служби відповідно до наказу від 30.12.2023 року № 378, проте в наказі відсутні відомості про нарахування компенсації за невикористану відпустку за 2022 рік.

У зв`язку з тяжким станом захворювання після звільнення з військової служби позивач продовжив планові дослідження, які потребували систематичного відвідування медичного закладу та лише 08.02.2024 року здійснив звернення до Кам`янського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги, представник якого надіслав до відповідача відповідні запити. Відповіді так і не надійшли.

Позивач звертає увагу, що на момент звільнення з військової служби так і після, відповідач у жодний спосіб не повідомляв його про те, як він здійснив розрахунок компенсації за невикористані дні додаткової відпустки і.т.д., при цьому жодних документів, в тому числі і копії особистої картки грошового забезпечення він на підтвердження правильності розрахунку не надав.

В подальшому позивач підготував та направив до суду позовну заяву. Таким чином, на думку позивача, враховуючи зазначені обставини пропуску строку, останній вважає, що строк пропущено з поважних причин та є всі підстави для його поновлення.

Вирішуючи питання про продовження розгляду справи, суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята указаної статті Кодексу).

У зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

У рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 Конституційний Суд України зроби висновок, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно із пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям "грошова винагорода", "одноразова грошова допомога при звільненні" та "оплата праці" і "заробітна плата", які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

До "усіх виплат" (заробітна плата, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати) також належить і виплата вихідної допомоги (що є предметом позовних вимог незважаючи на те, що відповідно до спеціального законодавства має назву одноразова грошова допомога при звільненні).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини другої цієї ж статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом першим частини другої статті 15 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Отже, спір у цій справі стосується перерахунку та виплати обов`язкових виплат при звільненні з військової служби, на яку військовослужбовець має право згідно з умовами проходження військової служби і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, а тому не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про її перерахунок та стягнення.

Такий правовий висновок був підтриманий у постановах Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №300/6805/21, від 07 лютого 2022 року у справі №420/7697/21, від 20 липня 2023 року у справі № 380/6555/21.

Відповідно до ч. 14 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

За таких обставин, враховуючи, що позивач усунув недоліки позовної заяви, визначених ухвалою суду від 02 вересня 2024 року про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи.

Керуючись статтями 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду

Повний текст ухвали складено 03.10.2024 року..

Суддя С.В. Ніколайчук