Справа № 520/18733/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р. № 520/18733/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Щербак Юлії Володимирівни про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати протиправне рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Щербак Юлії Володимирівни про відмову в проведенні реєстраційних дій від 29 грудня 2023 за №70969551;

- зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Щербак Юлією Володимирівною прийнято протиправне рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 29 грудня 2023 за №70969551. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом, з позовними вимогами про скасування протиправного рішення та зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 08.07.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачам надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачам - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачам до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Представник відповідача, Департаменту реєстрації Харківської міської ради та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Щербак Юлії Володимирівни, подав до суду спільний відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного в даній справі рішення, оскільки таке рішення є правомірним та обґрунтованим. Зазначив, що державним реєстратором при розгляді заяви позивача було встановлено, що вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу від 10.10.2023 та 15.11.2023 не відповідають вимогам законодавства, а саме вимогам абзацу 5 підпункту 2 пункту 61 Порядку № 1127 щодо строків направлення вимоги. Так, відповідно до вказаного абзацу вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Заява про державну реєстрацію прав № 58726044 була подана ОСОБА_1 26.12.2023. Вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу були надіслані боржникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 10.10.2023 та 15.11.2023, тобто раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації права, що є порушенням вимог абз. 5 пп. 2 п. 61 Порядку № 1127. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_6 , окремо відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 05.08.2024 по 18.08.2024 суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено договір позики від 23.01.2019.

Відповідно до договору позики від 23.01.2019, укладеного між позикодавцем ОСОБА_1 , та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , позикодавець передав у власність позичальника 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) долларів СІЛА, а позичальники прийняли їх і солідарно зобов`язалися повернути позикодавцю не пізніше 24 січня 2022 року частинами (з розстроченням) в порядку та строки, зазначені в п. 1 договору позики.

Договір позики укладений у простій письмовій формі.

У подальшому, 23.01.2019 між іпотекодержателем ОСОБА_1 , та іпотекодавцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, відповідно до п. 1 якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця за договором позики, укладеним між сторонами у простій письмовій формі 23.01.2019 боржник отримав від іпотекодержателя валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) доларів СІЛА та строком виконання не пізніше 24 січня 2022 року, в порядку та строки, передбачені в договорі позики. Іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,3 кв.м, житловою площею 38,7 кв.м.

Згідно з п. 6 іпотечного договору іпотекодержатель здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при простроченні боржником сплати боргу за договором позики, в забезпечення якої укладається цей договір.

Зазначений іпотечний договір посвідчено ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 23.01.2019 та зареєстровано в реєстрі за № 57.

Надалі, 16.12.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено Додаткову угоду № 1 до договору позики від 23.01.2019 року та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору, 23.01.2019 посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_7 за № 57 (далі - додаткова угода № 1), відповідно до п. З якої узв`язку зі збільшенням загальної суми позичених коштів та додатковим розстроченням повернення позичених позикодавцем позичальникам коштів, із укладенням цієї додаткової угоди № 1 сторони внесли до договору позики та укладеного в його забезпечення іпотечного договору зміни, відповідно до яких абзац 1 пункту 1 договору позики викладений у наступній редакції: Позикодавець передав у власність позичальників 25 800 (двадцять п`ять тисяч вісімсот) доларів США, а позичальники прийняли і солідарно зобов`язується повернути позикодавцеві 25 800 (двадцять п`ять тисяч вісімсот) доларів США (Предмет позики) не пізніше 24.01.2022 частинами (з розстроченням) в порядку та терміни, викладені у п. 3.1 додаткової угоди № 1.

Відповідно до п. 3.2. додаткової угоди № 1 визначено викласти абзац 1 пункту 1 іпотечного договору, 23.01.2019, посвідченого ПНХМНО ОСОБА_7 за № 57 щодо опису забезпеченого іпотекою зобов`язання наступним чином: Цим договором забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавців перед іпотекодержатилем за договором позики від 23.01.2019 (надалі за текстом договір позики) в редакції відповідно до додаткової угоди № 1 до нього від 16.12.2019 (разом надалі - Основне зобов`язання) з повернення позики в сумі 25 800 (двадцять п`ять тисяч вісімсот) доларів СІЛА в строк до 24.01.2022 року - частинами (з розстроченням) в порядку та строки визначені п. 3.2. додаткової угоди № 1".

На підставі ст.35, 40 Закону України "Про іпотеку", 10.10.2023 та 15.11.2023 позивач направив ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики, в яких вимагав сплати йому недоплаченої частини боргу.

Вказані вимоги направлялись ОСОБА_1 рекомендованими відправленнями АТ "Укрпошта" на поштову адресу боржників, які повернулись на адресу відправника з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується матеріалами справи.

26.12.2023 позивачем до Департаменту реєстрації Харківської міської ради подано заяву №58726044 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб`єктом прав - ОСОБА_1 .

До заяви в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності було подано наступні документи: іпотечний договір від 23.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № 57; засвідчену іпотекодержателем копію договору позики від 23.01.2019 року, укладеного між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; засвідчену іпотекодержателем копію додаткової угоди № 1 від 16.12.2019 року до Договору позики від 23.01.2019 та укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 23.01.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за реєстровим № 57; довідку іпотекодержателя від 22.12.2023, підписану ОСОБА_1 , що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням; звіт з незалежної оцінки майна - квартири загальною площею 57,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; засвідчену іпотекодержателем копію вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики від 10.10.2023 з доказами направлення боржникам; засвідчену іпотекодержателем копію вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики від 15.11.2023 з доказами направлення боржникам.

Розглянувши вказану заяву рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_6 від 29 грудня 2023 за №70969551 відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на квартиру.

Підставою для відмови зазначено, що подані до заяви документи не відповідають вимогам, встановленим Законом та вони не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно. За встановлених обставин проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 на підставі поданих документів неможливо.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1127 (далі - Порядок №1127), іншими нормативно-правовими актами.

За приписами п.2 ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Так, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, відповідно до ч.3 ст.10 Закону, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи.

Згідно з частиною другою статті 18 зазначеного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Відповідно до статті 24 Закону підставами для відмови в державній реєстрації є: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці).

Так, частиною другою статті 24 Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Отже, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зобов`язує державного реєстратора перевіряти документи та/або відомості подані для державної реєстрації на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації.

Судом встановлено, що 26.12.2023 позивачем до Департаменту реєстрації Харківської міської ради подано заяву № 58726044 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за суб`єктом прав - ОСОБА_1 .

До заяви в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності було подано наступні документи: іпотечний договір від 23.01.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., реєстровий № 57; засвідчену іпотеко держателем копію договору позики від 23.01.2019 року, укладеного між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; засвідчену іпотекодержателем копію додаткової угоди № 1 від 16.12.2019 року до Договору позики від 23.01.2019 та укладеного в його забезпечення Іпотечного договору від 23.01.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. за реєстровим № 57; довідку іпотекодержателя від 22.12.2023, підписану ОСОБА_1 , що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням; звіт з незалежної оцінки майна - квартири загальною площею 57,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; засвідчену іпотекодержателем копію вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики від 10.10.2023 з доказами направлення боржникам; засвідчену іпотекодержателем копію вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань з повернення боргу за Договором позики від 15.11.2023 з доказами направлення боржникам.

Суд зазначає, що згідно пункту 2 частини 3 статті 10 Закону, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 61 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Згідно з п.18 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Тобто, положеннями Порядку №1127 чітко визначено перелік документів, які мають бути надані державному реєстратору для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та вимоги до їх змістового наповнення.

Згідно абз.5 пп.2 п.61 Порядку №1127, вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації.

Судом встановлено, що заява про державну реєстрацію прав № 58726044 була подана ОСОБА_1 26.12.2023.

Вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу були надіслані боржникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 10.10.2023 та 15.11.2023, тобто раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації права.

Отже, в даному випадку позивачем не було дотримано вимог абз. 5 пп. 2 п. 61 Порядку №1127, оскільки вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань з повернення боргу були надіслані позивачем боржникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації права.

Також, судом встановлено, що додаткова угода № 1 від 16.12.2019 до договору позики від 23.01.2019 та до укладеного в його забезпечення Іпотечного договору 23.01.2019, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_7 за № 57, була укладена сторонами у простій письмовій формі.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно зч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про іпотеку» зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Таким чином, слушними є доводи відповідача, Департаменту реєстрації Харківської міської ради, щодо того, що подані для державної реєстрації документи, зокрема, додаткова угода № 1, якою внесені зміни, зокрема, до іпотечного договору, не відповідає вимогам законодавства щодо форми вчинення договору про внесення змін до іпотечного договору.

За викладених обставин, суд зазначає, що в даному випадку позивачем до заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за позивачем, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , були подані документи, що не відповідають вимогам, встановленим Законом та вони не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

Отже, доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення є обґрунтованими.

Натомість, позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо протиправності оскаржуваного рішення та щодо подання ним усіх передбачених документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно за позивачем, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_6 про відмову в проведенні реєстраційних дій від 29 грудня 2023 за №70969551, зокрема, з вищевказаних підстав, яким суд надав оцінку, прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, з використанням повноважень та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (майдан Павлівський, 4, м. Харків, 61003, ), , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Щербак Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_4 , ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН