Справа № 420/9477/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9477/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо відмови, яка оформлена листом від 26.12.2023р. №33/36-Л1535, в прийнятті, оформленні та направленні необхідних Документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства, внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів Внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 ;

зобов`язати Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийняти, оформити та відправити необхідні документи до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 ;

визнати протиправною безцільність Департаменту пенсійних питань та соціального - захисту Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у розгляді скарги від 05.01.2024 р.- ОСОБА_1 на протиправні дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області;

зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України видати посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України та має статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи та 20.12.2023 року позивач звернувся з заявою в порядку ч. 2 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України про надання йому статусу ветерана внутрішніх справ на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР та видати посвідчення та нагрудний знак «Ветеран внутрішніх справ». Також 22.12.2023 року позивач звернувся із заявою до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області» про прийняття документів для подальшого направлення їх до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України. Також позивач звернувся через Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області» з заявою до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України з метою пришвидшення вирішення його соціального питання, разом з заявою були подані необхідні документи для цього.

Однак, 22.12.2023 року від Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України надійшла відповідь про необхідність звернутися з відповідними документами для вирішення питання про надання статусу ветерана та нагрудного знака до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області».

26.12.2023 року від Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області» надійшла відповідь про відмову позивачу в направленні його матеріалів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для вирішення питання про надання посвідчення ветерана внутрішніх справ України, оскільки з наданих позивачем матеріалах відсутній висновок, що інвалідність настала внаслідок захворювання в період проходження служби, а також, що інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, отриманих при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій.

Не погодившись з вказаною відповіддю Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області» (далі по тексту державна установа) позивач звернувся з заявою в порядку ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» до Департаменту пенсійних справ та соціального захисту МВС України про зобов`язання прийняти та направити необхідні документи до Департаменту пенсійних справі та соціального захисту (далі по тексту - Департамент).

05.01.2024 року від Департаменту надійшла відповідь в якій останній зазначив, що у разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака матеріали скеровуються до Департаменту, однак оформленні у встановленому порядку матеріали щодо вирішення питання про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака від державної установи до Департаменту не надходило.

В той же день позивач звернувся зі скаргою до Департаменту, однак скарга позивача розглянута належним чином не була та була скерована Департаментом до Державної установи, при цьому на час звернення до суду відповіді на скаргу позивача не надійшло.

Отже, позивач не погоджується з відмовою Державної установи про не направлення його матеріалів до Департаменту для розгляду питання про надання йому посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака, оскільки його звільнення з органів внутрішніх справ відбулося через хворобу, відповідно до свідоцтва про хворобу зазначено, «Травма. Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків». При цьому, посилання державної установи на довідку медико-соціальної експертної комісії не дає останньому підстав для відмови у прийнятті та направленні матеріалів позивача до Департаменту, оскільки а ні наказ МВС України №760 від 17.09.2018 року а ні Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист не має жодних посилань про те, що особа, яка претендує на отримання посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» повинна надати довідку МСЕК».

А отже на думку позивача така відмова є протиправної, порушує його права визначені Конституцією України, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, на думку позивача у Департаменту відсутні були правові підстави для перенаправлення його скарги від 05.01.2024 року до державної установи, оскільки в даному випадку позивач звернувся до останнього не в порядку ч. 2 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», а в порядку ч.2 ст. 16 даного закону та Департамент зобов`язаний був її розглянути, однак в порушення ч.4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» Департамент цього не зробив, що також слугувало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» (, адреса: пров. Каркашадзе, 3, м. Одеса, 65044), Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (, адреса: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано у відповідачів - Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» та Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України належним чином завірені копії заяв з усіма документами, поданих ОСОБА_2 з питання отримання посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака, та рішень, прийнятих за результатом їх розгляду.

Від представника відповідача / Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області»/ (далі по тексту державна установа) до суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому останній не погоджається з позовними вимогами ОСОБА_1 вважає їх безпідставними та необґрунтованими та просить суд відмовити в їх задоволенню. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що позивач 22.12.2023 року звернувся до сектору соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей ДУ ТМО МВС України по Одеській області із заявою №33/36-Л-1535 для вирішення питання про надання посвідчення ветерана органів внутрішніх справ України. При розгляді звернення встановлено, що відповідно до розрахунку вислуги років на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ останнього його вислуга років у календарному обчислені складала 19 років 01 місяць 21 день у пільговому обчислені 24 роки 00 місяців 20 днів. Відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ № 159244 ОСОБА_1 08.09.2020 року була встановлена безстрокова друга група інвалідності травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. З наданих матеріалах не вбачається, що інвалідність настала внаслідок захворювання в період проходження служби, а також, що інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, отриманих при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16.04.2021 № 291 «Про внесення зміни до наказу Міністерстві внутрішніх справ України від 25 лютого 2019 № 129» визнано територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладанням таких функцій на відповідні сектори цих державних установ».

Функцій сектору соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей ДУ ТМО МВС України по Одеській області належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо.

Тобто, державна установа вважає, що з урахуванням висновків про підстави інвалідності у наданій ОСОБА_1 довідки МСЕК, не вбачалось однаковості з підставами інвалідності зазначених у статті 5 розділу ІІ Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (наведених вище), а тому і правових підстав щодо скерування матеріалів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для вирішення питання про надання посвідчення ветерана органів внутрішніх справ України ОСОБА_1 у ДУ ТМО були відсутні.

Від представника відповідача / Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України / (далі по тексту - Департамент) до суду надійшов відзив в якому останній не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд в їх задоволенні відмовити. В обґрунтування своєї позиції стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дії Департаменту щодо відмови у розгляді скарги від 05.01.2024 зазначив, що 05.01.2024 за вх. № ЛА-16665849 в МВС було зареєстровано скаргу ОСОБА_1 . Відповідно до змісту скарги, ОСОБА_1 просив надати письмову вказівку Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення до МВС необхідних документів ОСОБА_1 щодо видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ». За результатами опрацювання та враховуючи вимоги законодавства МВС листом від 12.01.2024 вих. № 1174/49-2024 звернулось до ДУ «ТМОМВС України по Одеській області» з проханням опрацювати інформацію викладену у скарзі ОСОБА_1 та у разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» матеріали скерувати до МВС.

Департамент вважає, що не відмовляв Позивачу у розгляді скарги від 05.01.2024, більш того, під час розгляду скарги позивача та надання відповіді МВС діяло відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10 жовтня 2004 року № 1177, що зареєстрований в Міністерстві 26 жовтня 2014 року за № 1361/9960, а відтак позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, позовна вимога в частині «зобов`язання МВС видати посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак» є передчасною та не підлягає задоволеню, оскільки на адресу МВС не надходили на розгляд документи щодо оформлення ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ».

11.04.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній наголосив, що Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України у порушення вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» не мав законних підстав відправити скаргу позивача від 05.01.2024р. до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, для подальшого розгляду та надання відповіді.

Щодо дій Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області під час розгляду звернення позивача та доданих до нього документів, останній просив звернути увагу на доказ, якій був наданий до позову - копія витягу з наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 26.08.2015р. за №608 о/с. Підставою для звільнення із органів внутрішніх справ позивача було свідоцтво про хворобу №522/2, видане ВЛК ГУМВС від 06.08.2015 року. У вказаному свідоцтві про хворобу у п.12. чітко зазначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У пункті 3 частини першої статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» не має жодного посилання на те, що підставою для відмови для визнання особи ветераном органів внутрішніх справ, є саме довідка МСЄК, у якій, нібито зазначена інформація про захворювання. Довідка медико-соціальної експертної комісії це документ, який засвідчує групу інвалідності та ступінь втрати працездатності.

Отже, позивач вважає, що його позовні вимоги повністю обґрунтовані та просить суд їх задовольнити.

14.05.2024 року до суду від відповідача / Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області / надійшло клопотання про заміну неналежної сторони, яке обґрунтовано тим, що у лютому 2024року були внесені зміни до Структури апарату Міністерства внутрішніх справ України та проведено організаційно-штатні зміни, згідно з якими реорганізовано Департамент пенсійних питань та соціального захисту. Натомість створено Департамент соціального захисту та Відділ координації пенсійних питань з відповідним розмежуванням функцій.

Так, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.04.2024 №259 про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ.

З 01 травня 2024 року уповноважено Головний сервісний центр МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС), визнано таким, що втратив чинність, наказ МВС України від 25 лютого 2019 року № 129 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» (із змінами).

На підставі викладеного представник відповідача просить замінити неналежного відповідача Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» на належного відповідача - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольва, 5, КОД ) за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», а у разі незгоди позивача на заміну, залучити Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях, як другу сторону відповідача по справі № № 420/9477/24.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року клопотання представника відповідача задоволено. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях (м. Одеса, Академіка Корольова, 5, ).

28.06.2024 року від відповідача - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях (далі по тексту регіональний сервісний центр) надійшли письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимоги. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ГСЦ МВС через РСЦ ГСЦ МВС з 01 травня 2024 року уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій. Відповідно до позовної заяви Позивача, позовні вимоги заявлені лише до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» та Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України. Разом з чим, позовних вимог саме до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях позивачем не заявлено.

Відповідача наголошує, що підставою для звернення Позивача до суду слугувало те, що в грудні 2023 року він звертався до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» та Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, щодо незгоди з отриманою інформацією про надання посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, з цього питання, у подальшому Позивач звернувся до суду у березні 2024 року. При цьому, функції з видачі довідок про розмір грошового забезпечення колишнім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, членам їх сімей передані регіональним сервісним центрам ГСЦ МВС лише з 01 травня 2024 року. До РСЦ ГСЦ МВС з питань, порушених у позовній заяві, Позивач не звертався, будь- яких відмов щодо питання встановлення статусу ветерана органів внутрішніх справ Позивач не отримував, а тому між РСЦ ГСЦ МВС та Позивачем не існує будь-яких правових відносин, тобто РСЦ ГСЦ МВС не є особою яка не визнає, порушує або оспорює право Позивача у даній справі. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні. З огляду на зазначене, Відповідачем ДУ ТМО помилково визначено РСЦ ГСЦ МВС відповідачем у даній справі, а тому РСЦ ГСЦ МВС є неналежним відповідачем. Регіональний сервісний центр вважає, що у разі не врахування вказаних обставин у даній справі призведе до ухвалення незаконного рішення.

28.06.2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив регіонального сервісного центру. В обґрунтуванням своєї відповіді позивача зазначено, що Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справі України в порушення вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» не мав законних підстав відправляти скаргу позивача від 05.01.2024 року до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області» для подальшого розгляду та надання відповіді. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» - скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій. Підставою для звільнення позивача із органів внутрішніх справ було свідоцтво про хворобу №522/2, видане ВЛК ГУМВС від 06.08.2025 року. У вказаному свідоцтві про хворобу у п. 12 чітко зазначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При цьому довідка медико-соціальної експертної комісії це документ, який засвідчує групу інвалідності та ступінь втрати працездатності. Таким чином, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 06.08.2015 року підполковник міліції ОСОБА_1 начальник сектора кримінальної розвідки в УВП управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в області пройшов військово-лікарську комісію ГУ МВС України в одеській області, за результатами якої складено свідоцтво про хворобу №552/2 від 06.08.2015.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №552/2 від 06.08.2015 позивачу встановлено діагноз, а також вказано, що вказане захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків.

26 серпня 2015 року наказом №608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції ОСОБА_1 начальник сектора кримінальної розвідки в УВП управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в області звільнений з органів внутрішніх справ України у запас Збройних Сил за п. 64 "Б" /через хворобу/.

Відповідно до витягу з наказу №608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції на день звільнення має вислугу років у календарному обчислені 19 років 01 місяців 21 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 03 місяців 01 днів.

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії, яка встановила йому 2 (другу) групу інвалідності, в графі 8- 9 довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №159244 «Група інвалідності» «Причини інвалідності» визначено друга травма пов`язана з виконанням службових обов`язків (а.с.-43).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , вид пенсії по інвалідності, 2 групи, інвалідність внаслідок війни (а.с.-14).

20.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту з заявою, в якій просив прийняти його заяву до розгляду в порядку ч. 2 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», надати заявнику статус ветерана органів внутрішніх справ на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів внутрішніх справ, ветеранів військової служби, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 року №203/98-ВР та видати посвідчення і нагрудний знак «Ветеран органів внутрішніх справ».

22.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» в якій останній зазначив, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, пенсіонер МВС України та просив прийняти документи, для подальшого направлення їх до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для встановлення йому статусу ветерана органів внутрішніх справ України.

22.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, в якій останній зазначив, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України з 20.08.1995 року по 26.08.2015 рік. Вислуга років склала 19 років 01 місяць 21 день, у пільговому обчисленні 24 роки 03 місяці 01 день, має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи з 27.08.2015 року та просив прийняти документи для встановлення йому статусу ветерана МВС України та вирішити питання на його користь. Додаток до заяви: 1) 2 фото; 2) витяг з наказу; 3) копія паспорту та довідки про місце реєстрації; 4) копія довідки МСЕК про встановлення 2 групи інвалідності.

22.12.2023 року Департамент пенсійних питань та соціального захисту в межах компетенції за результатами опрацювання звернення позивача від 20.12.2023 року №ЛА-16597218 надав відповідь №Л-37846/49-35713-2023 в які повідомив останнього, що для отримання посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака необхідно надати документи завірені у встановленому порядку, а саме: копію паспорта громадянина України; витяг з наказу про звільнення зі служби в запас або у відставку; копію довідки МСЕК про встановлення інвалідності; 2 фотокартки (матові) 3Х4 см. Із вказаними документами потрібно звернутися до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» для розгляду і оформлення матеріалів у встановленому порядку сектором соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей. У разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака, матеріали скеруються до Департаменту.

Листом від 26.12.2023 року №33/36-1-1535 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» на заяву позивача від 22.12.2023 року надано відповідь в якій за результатами опрацювання звернення ОСОБА_3 від 22.12.2023 року за №33/36-Л-1535 повідомлено останнього, що згідно розрахунку вислуги років на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 вислуга років у календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 21 день, в пільговому обчисленні 24 роки 00 місяців 20 днів, однак відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ №159244 ОСОБА_1 08.09.2020 року була встановлена безстрокова друга група інвалідності травма пов`язана з виконанням службових обов`язків. Тобто в наданих матеріалах відсутній висновок, що інвалідність настала внаслідок захворювання в період проходження служби, а також, що інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, отриманих при виконанні службових обов`язків по озороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації. Також у вказаному листі зазначено, що до функцій сектору соціального захисту і супроводу постраждалих та членів їх сімей ДУ ТОМ МВС України по Одеській області належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення.

За результатами перевірки отриманих документів правих підстав для направлення наданих матеріалів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України для вирішення питання про надання посвідчення ветерана органів внутрішніх справ України не має. Також у вказаному листі зазначено про порядок його оскарження, а саме у разі незгоди з прийнятим рішення заявник може оскаржити його до МВС України (вул. Богомольця, 1, м. Київ, 01601) або у судовому порядку у відповідності до чинного законодавства.

27.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту зі скаргою в якій просив надати письмову вказівку, розпорядження, вимогу тощо Державної установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення необхідних документів пенсіонера МВС України, особи з інвалідністю в наслідок війни 2 групи до Міністерства внутрішніх справ Департаменту пенсійних питань та соціального захисту.

Відповідно до листа від 12.01.2024 року №1174/49-2024 Департаменту пенсійних питань та соціального захисту адресованого Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» та ОСОБА_1 , зазначено, що у межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 05.01.2024 року №ЛА-16665849 та за результатами розгляду Департамент просить опрацювати інформацію, викладену у звернені ОСОБА_1 та і разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» матеріали скерувати до Департаменту.

Не погоджуючись з вказаною відмовою Державної установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення необхідних документів позивача до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту, а також не погоджуючись з перенаправленням та не розглядом по суті скарги ОСОБА_1 , останній звернувся до суду за захистом своїх прав з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (надалі - Закон №203/98-ВР) встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Згідно зі статтею 4-1 Закону №203/98-ВР сфера дії цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до цього Закону і які постійно проживають на території України.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону № 203/98-ВР передбачено, що ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України:

1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД; 5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

2) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;

3) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше;

4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР;

5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Суд наголошує, що вказаним Законом передбачено п`ять різних випадків, за умовами яких особи, мають право на отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Так, пунктом 3 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, передбачено, що ветеранами органів внутрішніх справ визнаються громадяни України при дотримані сукупності таких вимог:

- є особами з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України;

- мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше.

Суд звертає увагу, що вказаний пункт Закону не містить імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права): у разі якщо норма закону або іншого нормативного акту, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).

Так, відповідно до витягу з наказу №608 о/с ГУМВС України в Одеській області підполковник міліції ОСОБА_1 на день звільнення має вислугу років у календарному обчислені 19 років 01 місяців 21 днів, у пільговому обчисленні - 24 роки 03 місяців 01 днів.

08 вересня 2020 року позивачу встановлено 2 (другу) групу інвалідності пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Отже, ОСОБА_1 повністю відповідає критеріям, необхідним для надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне зазначити, що за приписами статті 10 Закону №203/98-ВР ветеранам органів внутрішніх справ вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», зразок та опис посвідчення «Ветеран військової служби», зразок та опис нагрудного знака «Ветеран військової служби» затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» (чинний на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран органів внутрішніх справ» № 742 від 01.06.2002 року поширено дію «Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран органів внутрішніх справ».

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601, визначено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є:

наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, - для осіб, зазначених у пункті 3 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем при зверненні до Департаменту та до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» було подані наступні документи: 1) 2 фото; 2) витяг з наказу; 3) копія паспорту та довідки про місце реєстрації; 4) копія довідки МСЕК про встановлення 2 групи інвалідності.

Відповідно до п.п. 31 Розділу 3 Положення про Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» (нова редакція), затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 09 квітня 2020 року №332, до функцій сектору відноситься:

Прийом від колишніх осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерство внутрішніх справ України, членів їх сімей заяв, документів для:

Призначення (перерахунку) пенсії;

Отримання пільг;

Отримання відповідного статусу (учасника війни, учасника бойових дій, ветеранів органів внутрішніх справ тощо), пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

Отримання членами сімей довідок про право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до п. 32 Видача посвідчень «Учасника бойових дій», «Ветеранів органів внутрішніх справ», листів-талонів на право одержання проїзних документів, нагрудних знаків тощо.

Як вбачається з Положення про Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», до повноважень не віднесено оцінку поданих особою документів та надання висновку про наявність або відсутність підстав отримання відповідного статусу.

Також зі змісту самого листа від 26.12.2023 року №33/36-1-1535 вбачається, що державна установа, серед іншого, зазначає, що до функцій сектору соціального захисту і супровіду постраждалих та членів їх сімей ДУ ТМО МВС України по Одеській області належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОАВ, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо.

В той же час, як вбачається з відповіді ДУ «ТМО в Одеській області» від 26.12.2023, останнім фактично зазначено про відсутність у позивача права на отримання відповідного статусу, оскільки як зазначає державна установа у своїй відповіді, в наданих матеріалах відсутній висновок, що інвалідність настала внаслідок захворювання в період проходження служби, а також, що інвалідність настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, отриманих при виконанні службових обов`язків по охороні громадянського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, тобто фактично установою були дослідженні матеріали надані позивачем та вирішено питання по суті поданої заяви, що не віднесено до повноважень ДУ «ТМО в Одеській області».

Проте, обов`язок щодо направлення до уповноваженого органу МВС, якому належать повноваження щодо встановлення або відмови у встановленні статусу ветерана органів внутрішніх справ ДУ «ТМО в Одеській області» всупереч вимог чинного законодавства здійснені не були, чим було порушено права позивача.

При цьому, ДУ «ТМО в Одеській області» у письмовому відзиві не заперечує факт отримання матеріалів від позивача необхідних для отримання посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака

У постанові Верховного Суду від 29.07.2022 у справі №440/2260/21 викладено такі висновки щодо застосування норми права: "Суд вважає, що для отримання статусу Ветеран Національної поліції з підстави, передбаченої п. 2 ст. 5 Закону № 203/98-ВР, ключовим є встановлення особі І або ІІ групи інвалідності, й обставини отримання ушкодження здоров`я, зокрема, під час виконання особою обов`язків військової служби, при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку.. Незазначення у довідці МСЕК причини інвалідності з переліку: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, а використання узагальнюючого терміну травма, за умови встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є формальною перешкодою в отриманні статусу Ветеран Національної поліції".

Вказані висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 29.07.2022 у справі №440/2260/21, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковими для врахуванням судом першої інстанції при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, не зазначення у довідці МСЕК причин інвалідності з переліку: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, а використання узагальнюючого терміну травма, за умови встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є формальною перешкодою в отриманні статусу Ветеран органів внутрішніх справ, а довідка МСЕК Серії 12ААВ №159244 у сукупністю з свідоцтвом про хворобу №552/2, у якому комісія визнала, що захворювання, так, пов`язане проходженням служби в органах внутрішніх справ. /а.с. 44/, свідчить про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Відтак, у межах спірних правовідносин відповідачем / ДУ «ТМО в Одеській області» / допущено протиправні дії щодо відмови, яка оформлена листом від 26.12.2023р. №33/36-Л1535, в прийнятті, оформленні та направленні необхідних Документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства, внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів Внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо відмови, яка оформлена листом від 26.12.2023р. №33/36-Л1535, в прийнятті, оформленні та направленні необхідних Документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства, внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів Внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийняти, оформити та відправити необхідні документи до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Відділу координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України №5517/51-2024 від 05.04.2024 року, згідно з наказами МВС України від 19.02.2024 № 103 та № 104 було унесено зміни до Структури апарату Міністерства внутрішніх справ України та проведено організаційно-штатні зміни, згідно з якими реорганізовано Департамент пенсійних питань та соціального захисту. Натомість створено Департамент соціального захисту та Відділ координації пенсійних питань з відповідним розмежуванням функцій.

Згідно функціональних обов`язків на Відділ покладено завдання щодо організації роботи з питань пенсійного забезпечення, призначення та отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності особами, що мають право на її отримання відповідно до законодавства України. Для забезпечення належного виконання функцій та завдань Відділу координації пенсійних питань за місцем проживання пенсіонерів наказом МВС України від 27.03.2024 № 199 в Регіональних сервісних центрах ГСЦ МBC України створено Сектори з пенсійних питань з обслуговування областей та м. Києва (далі - Сектор). Ураховуючи зазначене, зобов`язано державні установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях та місту Києву до 15.04.2024 підготувати для передачі Регіональним сервісним центрам ГСЦ МВС по областях та місту Києву базу даних у застосунку «МІА Пенсійні справи» функціональної підсистеми «Організація бюджетного процесу» в актуальному стані з внесеними у повному обсязі даними пенсіонерів та документи з пенсійних питань:

- архівні пенсійні (облікові) справи;

- інформацію в електронному вигляді щодо осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ і отримують пенсії відповідно до Закону;

- списки осіб, які надано територіальними органами Пенсійного фонду України що підлягали перерахунку пенсій;

- документи (копії), які підготовлені у попередні періоди для забезпечення проведення перерахунків пенсій за період із 2008 р. по 2024 р., в тому числі за зверненнями пенсіонерів та на виконання рішень судів;

- копій документів, які підготовлені для видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та довідок про право на пільги, які передбачені пунктами 6 - 9 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»;

- систематизовану базу даних законодавчих, інших нормативно- правових актів та документації, якою врегульовувалися питання пенсійного та соціального забезпечення, обчислення вислуги років, тощо.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 квітня 2024 року № 259 «Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій» (далі Наказ № 259) визначено в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій Відділ координації пенсійних питань Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 2 Наказу № 259 уповноважено ГСЦ МВС на видачу звільненим зі служби військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ довідок про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та судових рішень у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18 з покладенням таких функцій на регіональні сервісні центри Головного сервісного центру МВС (філії ГСЦ МВС) з 01 травня 2024 року.

Наказом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях від 29.04.2024 № 145 затверджено Положення про сектор з пенсійних питань.

Представник регіонального сервісного центру в письмовому відзиві зазначає, що до функцій сектору належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Відділ координації пенсійних питань МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо.

З листа №5517/51-2024 від 05.04.2024 року вбачається, що державні установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» до 15.04.2024 року повинні передати Регіональним сервісним центрам ГСЦ МВС по областях та місту Києву, серед іншого копій документів, які підготовлені для видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та довідок про право на пільги, які передбачені пунктами 6 - 9 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Таким чином з 01.05.2024 року функції щодо оформлення матеріалів для отримання посвідчень «Ветеран органів внутрішніх справ» покладені саме на регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях для подальшого їх направлення до Відділу координації пенсійних питань МВС України.

Представник регіонального сервісного центу в письмових запереченнях зазначає, що він є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки ГСЦ МВС через РСЦ ГСЦ МВС з 01 травня 2024 року уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення відповідно за березень 2019 року та листопад 2019 року для перерахунку пенсій. Разом з чим, регіональний сервісний центр наголосив, що наказом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях від 29.04.2024 № 145 затверджено Положення про сектор з пенсійних питань. До функцій сектору належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Відділ координації пенсійних питань МВС України) матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо.

Суд не приймає до уваги вказані твердження представника регіонального сервісного центру, оскільки, вони спростовуються листом №5517/51-2024 від 05.04.2024 року та обґрунтуваннями самого представника регіонального сервісного центру викладені у відзиві на позовну заяву. Так, відповідач зазначає, що наказом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях від 29.04.2024 № 145 затверджено Положення про сектор з пенсійних питань, до функцій якого і належить серед іншого направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС (Відділ координації пенсійних питань МВС України) документів, які є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо.

Відповідно до частини другоїстатті 9 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми встановлено, що суд при розгляді справи обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення" роз`яснив, що вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи позицію Верховного суду України та керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог виключно з метою ефективного захисту прав позивача.

Оскільки судом встановлено протиправні дії з боку ДУ «ТМО в Одеській області» щодо не направлення матеріалів позивача до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту, та до 15.04.2024 року вказані матеріали, згідно листа Відділу координації пенсійних справ Міністерства юстиції України №5517/51-2024 року, ДУ «ТМО в Одеській області» повинна була передати регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях, для поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях прийняти, оформити та відправити необхідні документи до Відділу координації пенсійних питань МВС України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

Разом з чим, позовна вимога про зобов`язання Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України видати посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки оцінка змісту вказаних документів та врахування інформації, що зазначена у них, яка відносилися на час виникнення спірних правовідносин до компетенції уповноваженого органу МВС, Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України не надавалась, вказані документи не розглядались, оскільки не були направлені на адресу такого органу.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною безцільність Департаменту пенсійних питань та соціального - захисту Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у розгляді скарги від 05.01.2024 р.- ОСОБА_1 на протиправні дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідно до статті 16 Закону скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій і підприємств особисто.

Статтею 18 Закону визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

В свою чергу, положення статті 19 Закону визначають, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Статтею 20 Закону зазначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Разом з цим, єдиний порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, а також порядок контролю за його дотриманням визначено Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 10.10.2004 №1177 (надалі - Положення №1177).

Згідно із пунктом 5.2 Положення №1177 щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до свого провадження; передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС; надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до п. 5.3. Положення №1177 про надсилання звернення МВС до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, за належністю необхідно обов`язково інформувати про це автора звернення.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту пенсійних питань та соціального захисту зі скаргою, яка була зареєстрована в МВС України 05.01.2024 за вх. № ЛА-16665849 в МВС та в якій заявник просив надати письмову вказівку, розпорядження, вимогу тощо Державної установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення необхідних документів пенсіонера МВС України, особи з інвалідністю в наслідок війни 2 групи до Міністерства внутрішніх справ Департаменту пенсійних питань та соціального захисту.

Відповідно до листа від 12.01.2024 року №1174/49-2024 Департаменту пенсійних питань та соціального захисту адресованого Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» та ОСОБА_1 , зазначено, що у межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 05.01.2024 року №ЛА-16665849 та за результатами розгляду Департамент просить опрацювати інформацію, викладену у звернені ОСОБА_1 та у разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» матеріали скерувати до Департаменту.

Тобто, відповідно до змісту скарги ОСОБА_1 просив надати письмову вказівку Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» щодо прийняття та направлення до МВС необхідних документів ОСОБА_1 щодо видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та за результатами опрацювання та враховуючи вимоги законодавства МВС листом від 12.01.2024 вих. № 1174/49-2024 звернулось до ДУ «ТМОМВС України по Одеській області» з проханням опрацювати інформацію викладену у скарзі ОСОБА_1 та у разі наявності законодавчо обґрунтованих підстав для прийняття рішення про видачу посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» матеріали скерувати до МВС

З означеного вбачається, що МВС не відмовляло позивачу у розгляді скарги від 05.01.2024, а у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та Положення № 1177, скерувало його скаргу до того органу, до компетенції якого належить вирішення порушених у скарзі питання, а отже в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Суд звертає увагу відповідачів, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а отже питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонський областях про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо відмови, яка оформлена листом від 26.12.2023р. №33/36-Л1535, в прийнятті, оформленні та направленні необхідних Документів до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства, внутрішніх справ України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів Внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

Зобов`язати регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях прийняти, оформити та відправити необхідні документи до Відділу координації пенсійних питань МВС України для отримання та видачі посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач/Державна установа «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області»/: (, м. Одеса, провулок Каркашадзе, 3).

Відповідач /Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України / (, 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10).

Відповідач /Регіональний сервісний ценрт ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС)/ (, адреса: 65114, м. Одеса, вул. Корольова акалеміка, буд. 5)

Суддя П.П.Марин