Справа № 520/4686/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2024 року № 520/4686/24
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Представник ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд:
В обґрунтування поданої заяви вказано, що 26.06.2024 р. представником позивача було подано через Електронний суд заяву про намір надати докази в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України, в якій позивач повідомив про те, що у 5-денний строк після винесення судового рішення будуть надані докази надання правничої допомоги адвокатом, з метою покладення даних витрат на відповідача. Так як рішенням від 23.09.2024 р. у справі №520/4686/24 не було вирішено питання про понесені позивачем витрати у зв`язку зі сплатою судового збору, керуючись ст.ст. 252КАС України, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення.
Представником відповідача через канцелярію суд подано заперечення на клопотання (заяву), в якому зазначено, що відповідач проти заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення заперечує з підстав того, що нарахований розмір правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим, а відтак заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи обставини того, що розгляд справи було здійснено в порядку ст.263 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відсутня необхідність розгляду питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви представника ОСОБА_1 в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви та заперечень проти неї, суд зазначає наступне.
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 в страховий стаж періоди роботи, навчання, служби:
- з 01.09.1983 р. по 18.07.1986 р. навчання в СПТУ 14 м. Харкова;
- з 25.07.1986 р. по 27.10.1986 р. газозварником в цеху №20 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.11.1986 р. по 31.08.1989 р. - служба в рядах Збройних сил;
- з 02.10.1989 р. 09.12.1989 р. газозварник школи вищої спортивної майстерності;
- з 30.12.1989 р. по 04.05.1990 р. газозварником в цеху №17 Харківського заводу «Комунар»;
- з 05.05.1990 р. по 28.02.1991 р. - електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.03.1991 р. по 30.11.1999 р. - електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.12.1999 р. по 31.03.2002 р. - слюсарем аварійно - відновлювальних робіт в цеху №20 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.04.2002 р. по 31.08.2003 р. електрогазозварником на заводі Комунар оснастка-сервіс;
- з 01.09.2003 р. по 09.01.2008 р. електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;
- з 14.07.2020 р. по 09.07.2023 р. слюсарем сантехніком в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут»;
- з 01.03.2023 р. по 09.07.2023 р. добровільне пенсійне страхування згідно договору від 09.03.2023р. за які сплачено внески в повному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2 за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди роботи, навчання, служби:
- з 02.10.1989 по 09.12.1989 газозварником у школі вищої спортивної майстерності;
- з 01.03.1991 р. по 28.02.1991 р. електрогазозварником в цеху №58 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.03.1991 по 31.08.1997 р. електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.09.1997 по 30.11.1999 р. електрогазозварником в цеху №15 Харківського заводу «Комунар»;
- з 01.04.2002 по 31.08.2003 електрогазозварником на заводі «Комунар оснастка-сервіс»;
- з 06.10.2003 по 09.01.2008 електрозварником ручної зварки в цеху №15 ДНВО «Об`єднання Комунар»;
- з 01.09.1983 р. по 18.07.1986 р. період навчання в СПТУ 14 м. Харкова;
- з 01.11.1986 р. по 31.08.1989 р. період служби в рядах Збройних сил;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку з дня виникнення права на пенсію, а саме з 22 квітня 2023 року;
- допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням суду у справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7А,м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення №12 від 17.04.2023 року вихідний №8851/03-16 від 17.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви та зміст судового рішення, зазначає наступне.

За правилами ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що при вирішенні судом позовних вимог позивача у судовому рішенні від 23.09.2024 року судом було надано оцінку заявленим позивачем позовним вимогам та, зокрема, у рішенні суду вказано розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Через канцелярію суду 26.06.2024 року представником позивача було подано заяву. в якій останнім із посиланням на положення ч.7 ст.139 КАС України повідомлено суду, що ним у п`ятиденний строк після винесення судового рішення будуть надані докази надання правничої допомоги адвокатом.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, приписами ч.ч.3 та 5 ст. 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачаються доводи позивача стосовно понесення ним витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Водночас з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 10.01.2024 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Шовковим О.С. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги №10-01/2024, відповідно до умов п. 1.1 якого, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати правову допомогу на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору, адвокат зобов`язується надати правову допомогу у вигляді представництва та інших видів правової допомоги щодо скасування в судовому порядку рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 12. Положеннями п. 4.6 договору передбачено, що у разі необхідності здійснення представництва Клієнта в суді апеляційної та/або касаційної інстанції сторони визначають суму гонорару адвоката за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної та/або касаційної інстанції додатково, про що укладають додаткову угоду. У п. 4.1 договору сторонами визначено, що вартість гонорару адвоката за підготування документів та представництво клієнта за цим договором у суді першої інстанції сторони визначили у фіксованому розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, розмір гонорару не залежить від кількості судових засідань, підготованих документів і таке інше. Відповідно до п. 4.2 договору клієнт здійснює оплату суми гонорару, визначеної п. 4.1 у строк не пізніше десяти робочих днів з дня після набрання законної сили судовим рішенням у справі, якщо сторони не домовляться про інше.

Сторонами 26.09.2024 року було складено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 10-01/2024 від 10.01.2024 про наступне: відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 10.01.2024 № 10-01/2024 виконавець надав, а замовник прийняв надані послуги в рамках судової справи № 520/4686/24: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, надання усних консультацій і роз`яснень, усний правовий аналіз; виготовлення та направлення адвокатських запитів; виготовлення позову, представлення інтересів в суді. При цьому вказаний акт містить в собі зазначення про те, що вартість наданих послуг згідно п.4.1 договору складає 20000,00 грн.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Отже, надаючи оцінку поданим позивачем до суду доказам, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що між в рамках надання правової (правничої) допомоги адвокатом було надано позивачу правову (правничу) допомогу.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Таким чином, суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 20000,00 грн не є обґрунтованою, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 252, 255, 256, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009, ).

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.