Справа № 120/13136/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 жовтня 2024 р. Справа № 120/13136/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.07.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, оскільки мав необхідний загальний і спеціальний (в шкідливих умовах) стаж, достатній для призначення пенсії. За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 19.07.2023 № 78 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 30.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідачами було подано відзиви на позовну заяву за змістом яких вони просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що підтверджений належними документами, страховий стаж позивача становить 29 років 11 місяців 06 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 2 становить 02 роки 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

11.07.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.07.2023 № 78 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідачем не було зараховано періоди роботи позивача:

згідно довідки №14 від 21.06.2023, оскільки згідно переліку робочих місць, професій та посад до атестації 2014 року право на пільги по Списку №2 не підтверджено;

згідно довідки №295 від 30.03.2022, оскільки згідно акту перевірки посада в первинних документах та в трудовій книжці не відповідає посаді, зазначеній Постановою КМУ №461 від 24.06.2016.

Разом з тим, відповідачем не заперечується, що підтверджений належними документами, страховий стаж позивача становить 29 років 11 місяців 06 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 2 становить 02 роки 25 днів.

01.08.2023 року позивач звернувся до органу пенсійного фонду з заявою про роз`янення вказаного рішення про відмову в призначенні пенсії.

Листом від 07.08.2023 відповідач повідомив позивача, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи:

з 01.01.1988 по 31.01.1988;

з 16.03.1989 по 05.09.1994, оскільки відсутні дані про ліквідацію без правонаступника з ЗАТ "Будінвест-5", не встановлено, що був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці та відсутня атестація робочих місць з 22.08.1992;

з 09.03.1995 по 07.11.2011, оскільки відсутні дані про реорганізацію Вінницького АТ "Лада-сервіс", також професія за якою працював позивач не передбачена чинними на період роботи Списками, а також відсутні дані про проведення атестації робочих місць та дані про заробітну плату;

згідно довідки №14 від 21.06.2023, оскільки згідно переліку робочих місць, професій та посад до атестації 2014 року право на пільги по Списку №2 не підтверджено;

згідно довідки №295 від 30.03.2022, оскільки згідно акту перевірки посада в первинних документах та в трудовій книжці не відповідає посаді, зазначеній Постановою КМУ №461 від 24.06.2016.

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи: з 16.03.1989 по 05.09.1994, з 09.03.1995 по 07.11.2001, 23.03.2014 по 13.08.2015, з 01.04.2017 по 08.12.2021, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.

До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна за змістом норма ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності вказаного вище стажу роботи у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу роботи:

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків.

За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 .

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач працював:

з 16.03.1989 по 05.09.1994 - електрозварником в Будівельно-монтажному управлінні "36-5 Стройстесту №1 Мінстроя ЖСР";

з 09.03.1995 по 07.11.2001 - газоелектрозварником в ВАТ "Лада-Сервіс";

з 13.03.2014 по 13.08.2015 - електрогазозварником у дільниці з сервісного обслуговування департаменту інженерно-технічного обслуговування ТОВ "Вінницька птахофабрика";

з 01.04.2017 по 30.06.2021 - електрогазозварником 5 розряду елеваторного комплексу ТОВ "Вінницька птахофабрика";

з 01.07.2021 року - електрогазозварником 5 розряду ремонтно-механічного відділу ТОВ "Вінницька птахофабрика.

Як вже було зазначено вище, підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. Таким чином уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу застосовуються виключно за відсутності відомості у трудовій книжці.

Отже, в даному випадку суд зазначає, що факт роботи позивача у спірний період підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Також суд зазначає, що у випадку не достатності документів, або наявності труднощів у їх отриманні пенсійний орган надає особі, що звернулася за призначенням пенсії допомогу, проте відповідачем не надано доказів надання допомоги позивачу у отриманні додаткових документів.

Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії позивачем подана копія трудової книжки, в якій містяться записи про періоди роботи позивача електрогазозварника, а також посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, записи завірені підписом повноважних осіб та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

З аналізу зазначених норм чинного законодавства вбачається, що використання норм Порядку № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

У свою чергу, позивачем надано трудову книжку, яка є єдиним і беззаперечним доказом, що останній має право на пенсію відповідно до вищезазначених правових норм чинного законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі №156/173/17.

Суд звертає увагу на те, що з боку відповідача відсутні будь-які зауваження щодо правильності заповнення трудової книжки позивача чи наявності інших обставин, які б могли викликати обґрунтовані сумніви у достовірності зазначених у ній даних.

Ураховуючи викладене, та зважаючи на підтвердження пільгового стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довідок з підприємств відсутня.

При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться довідка від 06.03.2023, в якій зазначено, що позивач працював повний робочий день в філії птахокомплекс ТОВ "Вінницька птахофабрика" та в період з 13.03.2014 по 13.08.2015 був на посаді електрогазозварника, виконував зварювальні роботи при ремонті обладнання пташників, різання металу, що передбачено Списком №2 згідно з постановою КМУ №442 від 01.08.1992.

Водночас, в довідці від 16.06.2023 вказано, що ОСОБА_1 з 01.04.2017 по 08.12.2021 працював повний робочий день в філії "Внутрішньогосподарський комплекс по виробництву кормів ТОВ "Вінницька птахофабрика" електрогазозварником, зайнятим зварювальними роботами, наплавкою, різанням металу, що передбачено Списком №2 згідно з постановою КМУ №461 від 24.06.2016.

Крім того, Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 210, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, газозварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 535/103/17, від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17, від 03.02.2021 у справі № 453/1427/16-а, та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, професії "газоелектрозварника", "електрогазозварника", "електрозварника" за якими працював позивач у спірні періоди належать до Списку №2 та підлягають зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.

Щодо відсутності проведення атестації як підстави у відмові зарахування спірних періодів до пільгового стажу, суд звертає увагу на наступне.

Особи, які зайняті на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки на працівника, зайнятого на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Відтак непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

З огляду на те, що трудова книжка позивача містить всі необхідних записи, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення позивача, періоди роботи позивача з 16.03.1989 по 05.09.1994, з 09.03.1995 по 07.11.2001, 23.03.2014 по 13.08.2015, з 01.04.2017 по 08.12.2021 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

З метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №78 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Водночас, позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача з 16.03.1989 по 05.09.1994, з 09.03.1995 по 07.11.2001, 23.03.2014 по 13.08.2015, з 01.04.2017 по 08.12.2021 як такі, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та повторно розглянути заяву позивача від 11.07.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 , із урахуванням викладених висновків суду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню у визначений судом спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 78 від 19.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 16.03.1989 по 05.09.1994, з 09.03.1995 по 07.11.2001, 23.03.2014 по 13.08.2015, з 01.04.2017 по 08.12.2021 як такі, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та повторно розглянути заяву позивача від 11.07.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2, із урахуванням викладених висновків суду

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, )

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович