Справа № 580/3899/24
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3899/24 Суддя (судді) першої інстанції: Кульчицький С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кузьмишиної О.М. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови,

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про арешт коштів боржника від 02.04.2024 у виконавчому провадженні №74225920 в рамках зведеного виконавчого провадження №73774348 щодо накладення арешту на грошові кошти відокремленого підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що арешт накладено у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору без врахування добровільної сплати боржником частини своїх зобов`язань в рамках виконавчого провадження, тобто наведена у спірній постанові сума стягнення не відповідає дійсності, а сама постанова складена без врахування положень Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що у зведеному виконавчому провадженні арешт накладається на загальну суму заборгованості, при цьому державного виконавця не було повідомлено про часткову сплату боргу і жодних доказів такої сплати до матеріалів виконавчого провадження боржником подано не було, при цьому твердження про порушення виконавцем вимог Інструкції є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні відповідача перебуває зведене виконавче провадження № 73774348. Сума звернення стягнення становить 2 101 515 991,42 грн та станом на момент винесення оскаржуваної постанови стосуються наступних виконавчих проваджень:

- ВП № 68909255 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1381/18, виданого 15.05.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 7 208 835,39 грн, з яких: 5 500 000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 1369832,58 грн втрат внаслідок інфляції та 339002,81 грн 3 % річних та 108132,53 грн витрат по сплаті судового збору;

- ВП № 71930110 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/55/22), виданого 11.04.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 422503022,59 грн боргу, 7432855,87 грн пені, 72072298,26 грн, інфляційних втрат 9625285,38 грн, три проценти річних та 809302,20 грн судового збору;

- ВП № 73607509 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/737/23), виданого 14.11.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 217144283,92 грн. основного боргу, 13772897,80 грн інфляційних втрат, 4 839 609,43 грн три проценти річних та 935266,64грн судового збору;

- ВП № 72187495 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/1204/21) виданого 06.06.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 145028360,75 грн основного боргу, 16383344,40 грн пені, 8180207,62 грн штрафу, 12960103,33 грн інфляційних втрат, 2907710,78 грн три проценти річних та 868350,00 грн судового збору. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.09.2023 у справі №17-14-01/1494 (925/1204/21) визнано наказ Господарського суду Черкаської області від 06.06.2023 у справі №17-14-01/1494 (925/1204/21) таким, що не підлягає виконанню частково в сумі 36383866,30 грн основного боргу;

- ВП № 72853120 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/1318/21), виданого 24.08.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 1530837,31 грн три проценти річних, 4135030,30 грн інфляційних втрат, 1486654,55 грн пені та 107287,83 грн судового збору;

- ВП № 73286248 з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 5097266, виданого 08.11.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» виконавчого збору в розмірі 11215294,34 грн;

- ВП № 71848793 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/1031/22), виданого 24.04.2023 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 246736869,04 грн основного боргу, 47340,80 грн пені, 15184301,78 грн інфляційних втрат, 1526891,14 грн три проценти річних та 852980,21 грн судового збору;

- ВП № 70668877 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/83/21), виданого 16.03.2022 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 100195918,63 грн основного боргу, 1218792,63 грн, інфляційних втрат, 420114,51 грн 3% річних та 735700,00 грн судового збору. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.04.2022 у справі № 17-14-01/1494 (925/83/21) визнано наказ Господарського суду Черкаської області від 16.03.2022 у справі № 17-14-01/1494 (925/83/21) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості в розмірі 41966182,34 грн. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.07.2023 у справі № 17-14- 01/1494 (925/83/21) визнано наказ Господарського суду Черкаської області від 16.03.2022 на виконання рішення суду від 30.08.2024 у справі№ 17-14-01/1494 (925/83/21) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості в розмірі 37619424,19 грн.;

- ВП № 68877462 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1387/18, виданого 01.04.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 10000000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 2379191,96 грн інфляційних втрат, 590958,90 грн 3 % річних на підставі договору про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги № 391-304 від 13.12.2016 та 194552,26 грн на відшкодування сплаченого судового збору;

- ВП № 74225920 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 17-14-01/1494 (925/909/23), виданого 08.01.2024 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПрАТ «НЕК» «Укренерго» 454658418,55 грн боргу, 68790053,02 грн інфляційних втрат, 24134930,83 грн три проценти річних та 939400,00грн судового збору;

- ВП №69048073 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1385/18, виданого 08.05.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 15000000,00 грн суми неповернутої фінансової допомоги, 4880350,64 грн інфляційних втрат, 1131110,49 грн три проценти річних та 315171,92 грн судового збору, а всього 21326633,05 грн;

- ВП № 68802201 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1382/18, виданого 25.03.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 20000000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 4981209,38 грн інфляційних втрат, 1232737,48 грн три проценти річних та 393209,21 грн витрат на сплату судового збору;

- ВП № 69048390 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1384/18, виданого 21.06.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 9000000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 2764320,99 грн інфляційних втрат, 599731,87 грн 3% річних та 18458,64 грн судового збору, а всього 12549511,50 грн;

- ВП № 69049270 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1214/18, виданого 27.10.2021 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 925050,00 грн за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.02.2019, 1233400,00 грн за подачу касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 та 1233400,00 грн за подачу касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 у цій справі, а всього 3391850,00 грн;

- ВП № 68908978 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1386/18, виданого 15.05.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 10000000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 590958,90 грн 3% річних, 2379191,96 грн втрат внаслідок інфляційних та 194552,26 грн витрат по сплаті судового збору;

- ВП № 68802369 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1383/18, виданого 25.03.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 25000000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 7678669,43 грн інфляційних нарахувань, 1665921,85 грн три проценти річних та 515168,87 грн витрат на сплату судового збору;

- ВП № 68809304 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/69/19, виданого 17.04.2019 про стягнення з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ПАТ «Азот» 19500000,00 грн неповернутої фінансової допомоги, 4639424,33 грн інфляційних нарахувань, 1177943,63 грн три проценти річних та 379760,52 грн витрат на сплату судового збору.

02.04.2024 головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Торбинська О.М. у виконавчому провадженні ВП №74225920 в рамках ЗВП №73774348 винесла постанову про арешт коштів боржника, якою наклала арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках у: Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», код фінансової установи 300465, АТ «Ощадбанк» код фінансової установи 300465, АТ «Укрексімбанк» код фінансової установи 322313, АБ «УКРГАЗБАНК» код фінансової установи 320478, АТ «БАНК АЛЬЯНС» код фінансової установи 300119, АТ КБ "Приватбанк" код фінансової установи 305299, АТ "Райффайзен Банк" код фінансової установи 380805, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ВСП «Звенигородські енергетичні мережі», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 2 101 515 991,42 грн (а.с.82).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що державний виконавець має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, водночас, боржник, якого стосується рішення, у межах виконавчого провадження повинен не ухилятися від своїх зобов`язань, а сприяти виконанню рішення суду, надавши при цьому докази, які визначені законодавством, зокрема щодо сплати відповідних сум стягувачу, а недотримання відповідачем вимоги щодо зазначення у спірному рішенні дати об`єднання виконавчих проваджень у ЗВП не є суттєвим порушенням, яке б нівелювало суть самого спірного рішення.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу п.1 ч.2 ст.18 наведеного Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7).

В силу ч.1-3 ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Положеннями п.8 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструція), на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до ч.1-2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається обов`язок оперативного реагування держаного виконавця після виявлення майна боржника, шляхом прийняття рішення про накладення арешту на майно та/або на кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях боржника в банках, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, визначеному ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може звернути стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках/електронних гаманцях і на рахунках/електронних гаманцях, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Судом встановлено, що 01.04.2024 державний виконавець отримав відповіді від органів ДФС України на запити №198216769, №168242804, №198242776, №198242746, №198242638, №198242714, №198242679, №198241959 про наявні рахунки боржника, зокрема відкриті через свої відокремлені підрозділи, що стало підставою для прийняття оскаржуваної постанови про арешт коштів відокремленого підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго».

При цьому, ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачає відповідного обов`язку державного виконавця станом на момент вирішення питання про арешт коштів здійснювати перевірку виконання боржником виконавчих документів, а тому відповідні посилання позивача є безпідставними.

Подальші дії державного виконавця, вчинені після прийняття спірної постанови, зокрема щодо з`ясування факту виконання позивачем виконавчих документів та встановлення фактичного розміру заборгованості не мають своїм наслідком протиправність або незаконність оскаржуваної постанови відповідача.

Щодо доводів апелянта про те, що станом на 02 квітня 2024 року загальна сума заборгованості ПАТ "Черкасиобленерго", з врахуванням добровільної сплати частини зобов`язань була меншою та складала 1 359 487 484,21 грн, що не відповідає сумі, зазначеній в спірній постанові, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідачем в рамках зведеного виконавчого провадження №73774348 винесено оскаржувану постанову від 02 квітня 2024 року №74225920 про арешт коштів боржника, а саме відокремленого підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2 101 515 991,42 грн.

З матеріалів справи вбачається, що листами від 23.04.2024 № 01/24560, від 16.04.2024 № 01/22509, від 24.04.2024 № 01/24757, та № 01/24749 ПрАТ "НЕК" "Укренерго" повідомляло державного виконавця, що станом на 07.04.2024 залишок заборгованості у ВП № 71930110 становить 437 897 360,03 грн, станом на 11.04.2024 залишок заборгованості у ВП № 70668877 становить 2 374 607,14 грн; у ВП № 74225920 - 504 465 231,2 грн; у ВП № 70668877 - 7 259 809,99 грн (а.с.131-134 т.1).

ДП «Енергоринок» листами від 23.04.2024 № 02/22-681, від 08.04.2024 № 02/22-666, від 13.04.2024 № 02/22-682 та від 13.04.2024 № 02/22-682 повідомило, що станом на кінець дня 22.04.2024 залишок заборгованості у ВП № 61235180 становить 219 014 677,58 грн, станом на кінець дня 05.04.2024 залишок заборгованості у ВП № 64306935 становить 105 314 982,39 грн, станом на кінець дня 22.04.2024 залишок заборгованості у ВП № 56062351 становить 32 979 622,17 грн (а.с.168-173 т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4)

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Таким чином, положеннями чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, покладено обов`язок на боржника невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання ним рішення, водночас матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження вчинення позивачем відповідних дій, у зв`язку з чим державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову з урахуванням наявної заборгованості.

Щодо посилання апелянта на порушення державним виконавцем вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме зазначення в оскаржуваній постанові лише одного стягувача, відсутність переліку всіх виконавчих проваджень, що перебувають в зведеному виконавчому провадженні №73774348 та не зазначено дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. строку і порядку набрання чинності постановою. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, на таку постанову накладається кваліфікований електронний підпис із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Отже, Інструкцією передбачено, що обов`язковим реквізитом постанови, зокрема є назва виконавчого документа, коли та ким виданий, номер виконавчого провадження, повне найменування боржника - юридичної особи та у зведеному виконавчому провадженні - дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржувана постанова містить номер виконавчого провадження №74225920, із зазначенням, що постанова винесена в межах зведеного виконавчого провадження №73774348, найменування боржника.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, положення Інструкції не передбачають такого обов`язкового реквізиту постанови, як найменування стягувача, а тому посилання апелянта, на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх стягувачів, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить обов`язкового реквізиту передбаченого п. 7 Розділу І Інструкції, а саме дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, водночас зазначене порушення не може слугувати достатньою та самостійною підставою для визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 02 квітня 2024 року.

Формальні та несуттєві помилки, які могли бути допущені відповідачем, жодним чином не вплинули на правомірність та законність прийнятої ним постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2024, оскільки прийняття такої постанови є обов`язком державного виконавця, а тому відповідні посилання апелянта не можуть мати наслідком скасування правильного по суті рішення суб`єкта владних повноважень, враховуючи, що судом встановлено їх законність та правомірність.

Окремі формальні недоліки акта індивідуальної дії, який прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, не можуть свідчить про протиправність такого акту та не є підставою для його скасування.

Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною і скасування постанови про арешт коштів боржника від 02 квітня 2024 року у виконавчому провадженні №74225920 в рамках зведеного виконавчого провадження №73774348 щодо накладення арешту на грошові кошти відокремленого підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго».

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 01 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді О.М.Кузьмишина

А.Ю.Кучма