Справа № 461/7055/24
Суддя: Кітов О. В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7055/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черевка В.В.,

представника відповідача Шпакової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Інспектора з паркування Управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича (службова адреса: 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9), Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (ЄДРПОУ 44448833, адреса: 79000, м. Львів, вул. Зелена, 9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому, з урахуванням уточнення заявленого в ході розгляду справи, просить скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича серії РАП № від 16.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00683272 від 26 серпня 2024 року, інспектором з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоусом Валерієм Олеговичем 26 серпня 2024 року о 14 год. 23 хв. 07 сек. у м. Львові по вул. Франка І., 2 в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Volkswagen BC4012YB, а саме зупинка транспортного засобу на лівому боці дороги, яка має трамвайну колію посередині, або розділена розміткою 1.1., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП, порушення ч. 1 п. 15.3 Правил дорожнього руху України. Даною постановою про накладення адміністративного стягнення серії позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач зазначає, що з фотоматеріалів розміщених в електронній формі в мережі Інтернет вбачається, що належний йому транспортний засіб Volkswagen BC4012YB припарковано по вул. І. Франка, 2, на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку без трамвайних колій посередині, а такі йдуть покраю, вулиця не розділена розміткою 1.1. Позивач звертає увагу суду, що п.15.3. Правил дорожнього руху вказує на один із дозволених способів паркування, і зовсім не містить заборони паркування (за винятком випадків якщо дорога має бульвар або розділювальну смугу, які в даному випадку відсутні). Таким чином, оскільки п.15.3. Правил дорожнього руху не містить заборон, які б позивач міг порушити під час свого паркування, то він не міг порушити цю норму Правил через відсутність самої заборони. Отже на переконання позивача ним не порушено вимоги п.15.3 Правил дорожнього руху України, який дозволяє зупинку і стоянку транспортних засобів у населених пунктах на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1., відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується, фотоматеріалами згаданими в оскаржуваній постанові та розміщеними на офіційному веб-сайті http://inspector.lviv.ua.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, справу вирішено розглядати за правилами встановленими статтею 286 КАС України.

09 вересня 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Подане клопотання мотивоване тим, що повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист. Представник відповідача зазначає, що відповідно до законодавства оскаржено може бути виключно постанову по справі про адміністративне правопорушення, а не повідомлення. Відтак, на момент відкриття провадження та розгляду справи у суді відсутній предмет спору.

12 вересня 2024 року позивач подав до суду клопотання про витребування від відповідача Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради копії оскаржуваної постанови №00683272 від 26 серпня 2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради копію постанови серії ЛВ №00683272 від 26 серпня 2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

23 вересня 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю. Відзив мотивований тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на дату винесення постанови, зареєстровано транспортний засіб VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 , на якому 26 серпня 2024 року о 14:23 год. здійснено зупинку на лівому боці дороги, яка має трамвайну колію посередині або розділена розміткою 1.1 (фотофіксація транспортного засобу із зазначеними географічними координатами додаток 1) та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Представник відповідача стверджує, що з матеріалів фотофіксації правопорушення чітко вбачається наявність дороги з одною смугою для руху в кожному напрямку та трамвайною колією посередині дороги. Тобто, вказана ділянка дороги по вул. І.Франка,2 складається з таких елементів: проїзна частина (з одною смугою руху в кожному напрямку, що призначена для руху нерейкових транспортних засобів) та трамвайні колій посередині в кожному напрямку, що обмежені смугами руху. Отже, твердження позивача про те, що трамвайні колії йдуть по краю дороги на цьому відрізку не відповідає дійсності та нічим не підтверджене. Також на фотофіксації правопорушення видно, що автомобіль позивача розташовано з лівого боку дороги в тому напрямку, в якому він рухався. На переконання представника відповідача, в діяннях, які були вчинені 26 серпня 2024 о 14:23, наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки на транспортному засобі VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, станом на дату винесення постанови, зареєстровано за позивачем, здійснено зупинку на лівому боці дороги, яка має трамвайну колію посередині за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 2.

Позивач в ході розгляду справи позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Крім цього заявив про уточнення позовних вимог, просив скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича серії РАП № від 16.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі. У судове засідання 03.10.2024 року позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича серії РАП № від 16.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що 26.08.2024 року, о 14 год. 23 хв., водієм транспортного засобу Volkswagen ID.4, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснено зупинку за адресою: м. Львів, вул. Франка І., 2, чим порушено вимоги пункту 15.3 розділу 15 Правил дорожнього руху, а саме стоянка транспортного засобу на лівому боці дороги, яка має трамвайну колію посередині або розділена розміткою 1.1.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України №3353-ХІІ «Про дорожній рух»: «Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю, щодо дотримання законодавства про дорожній рух».

Розділ 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила) встановлює правила зупинки і стоянки.

Згідно вимог п. 15.1 Правил зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно вимог п. 15.2 Правил за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до ч. 1 п. 15.3 Правил у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Зі змісту даної норми випливає, що зупинка і стоянка автомобілів дозволяються на лівому боці дороги, якщо дорога має по одній смузі для руху в кожному напрямку, немає трамвайних колій посередині, не розділена розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) або якщо дорога є з одностороннім рухом.

Таким чином, зупинка і стоянка є забороненою на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку з трамвайною колією посередині чи розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія).

У пункті 1.10 Правил пояснюється:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів;

смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів;

трамвайна колія - елемент дороги, призначений для руху рейкових транспортних засобів, який обмежується по ширині спеціально виділеним вимощенням трамвайної лінії або дорожньою розміткою.

З долучених до справи фотознімків правопорушення чітко вбачається наявність дороги з одною смугою для руху в кожному напрямку та трамвайною колією посередині дороги. Тобто, вказана ділянка дороги по АДРЕСА_2 складається з таких елементів: проїзна частина (з одною смугою руху в кожному напрямку, що призначена для руху нерейкових транспортних засобів) та трамвайні колій посередині в кожному напрямку, що обмежені смугами руху. Вказане також підтверджується долученою до матеріалів справи дорожньою схемою.

Отже, твердження позивача про те, що трамвайні колії йдуть по краю дороги на цьому відрізку не відповідає дійсності та нічим не підтверджене. Також на фотофіксації правопорушення видно, що автомобіль позивача розташовано з лівого боку дороги в тому напрямку, в якому він рухався.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд визнає надані відповідачем фотознімки належними та допустимими доказами у справі, які належним чином відображають обставини вчинення адміністративного правопорушення викладені у оскаржуваній постанові.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діяннях, які були вчинені 26 серпня 2024 о 14:23, наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки на транспортному засобі VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, станом на дату винесення постанови, зареєстровано за позивачем, здійснено зупинку на лівому боці дороги, яка має трамвайну колію посередині за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 2.

З дослідженої судом оскаржуваної постанови встановлено, що така наведеним вимогам відповідає, зокрема вона містить дані про дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За змістом статті 210 КАС України до процесуальних обов`язків адміністративного суду віднесено з`ясування обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У такий спосіб проявляється інформування учасників адміністративного процесу щодо порядку реалізації судового розгляду та змісту адміністративної справи. Ознайомлення зі змістом джерел доказів (засобів доказування) дає змогу належно встановити обставини адміністративної справи. Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок встановлення фактичних обставин у конкретній справі законодавцем покладається саме на адміністративний суд, який насамперед має з`ясувати предмет спору та відповідно визначити обставини, які необхідно встановити для правильного його вирішення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених у ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи доводи позивача та відповідача, дотримуючись стандартів мотивування судами своїх рішень, суд у даній справі враховує позиції Європейського суду з прав людини неодноразово висловленої у відповідних рішеннях про те, що не можна тлумачити п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Так, з досліджених під час судового розгляду матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, встановлено те, що така відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з дотриманням встановленої процедури на підставі належних та допустимих доказів уповноваженою особою. Крім того, стягнення призначене органом який виніс постанову визначено в межах санкції відповідної статті КУпАП, з врахуванням фактичних обставин справи. Таке стягнення відповідає засадам його призначення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.

Зокрема, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, зокрема фотознімками.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає, що при ухваленні оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до відповідальності факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення був доведений поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами.

Враховуючи заявлене позивачем уточнення позовних вимог, суд не надає оцінку доводам клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав, що позивачем оскаржується повідомлення, а не постанова по справі про адміністративне правопорушення.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені доводи та мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є правомірною, а законні підстави для її скасування, як того просить позивач, відсутні, тому позов слід залишити без задоволення.

При поданні позову позивач судовий збір не сплачував, оскільки звільнений від його сплати на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст.139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича, Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил паркування та тимчасового затримання транспортних засобів управління безпеки та вуличної інфраструктури департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоуса Валерія Олеговича серії РАП № від 16.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

відповідачі:

Інспектор з паркування Управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Білоус Валерій Олегович (службова адреса: 79008, м. Львів, вул. Зелена, 9),

Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.10.2024 року.

Головуючий суддя Олександр КІТОВ