Справа № 140/6932/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6932/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування боргу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-2) про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у переведенні на пенсію по втраті годувальника та нарахування боргу; скасувати нарахований борг в сумі 13728,84 грн., який виник не з її вини; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області нараховувати та виплачувати належні щомісячно суми пенсії по втраті годувальника без обмеження в часовому просторі до настання обставин, з якими закон пов`язує припинення таких виплат (а.с 25-29).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ПФУ в Полтавській області з 30.11.2023 переведено позивача на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ). Однак у травні 2024 року позивача повідомили про те, що переведення було незаконним та виставили борг, який виник не з її вини.

20.05.2024 позивач звернулася із заявою про роз`яснення причин невиплати пенсії по втраті годувальника. ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що територіальним органом Пенсійного фонду було переглянуто документи пенсійної справи та прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними, оскільки наявність страхового стажу не є необхідною умовою для призначення відповідного виду пенсії. Зазначає, що не вчиняла протиправних дії та зловживання щодо призначення пенсії або її перерахунку, а стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачено лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що 30.11.2023 позивач звернулася із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ та ГУ ПФУ в Полтавській області було прийнято рішення від 05.12.2024 про переведення позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 30.11.2023. У свою чергу, ГУ ПФУ у Волинській області в порядку контролю перевірено електронну пенсійну справу ОСОБА_1 та перевіркою встановлено, що при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника не взято до уваги, що пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 07.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що чоловік (дружина) вважаються непрацездатними членами сім`ї, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Оскільки в ОСОБА_1 відсутній страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком по досягненні віку 60 років (наявний лише 16 років 9 місяців 27 днів), тому вона не належить до кола непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника; відповідно підстави для переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відсутні, про що було повідомлено ГУ ПФУ в Полтавській області про перегляд прийнятого раніше рішення. 29.04.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення № 84 про відмову позивачу в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку втратою годувальника згідно заяви від 30.11.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а рішення № 84 від 05.12.2023 про перерахунок пенсії скасовано. З урахуванням наведеного вважає вказане рішення відповідача-2 правомірним, а позовні вимоги безпідставними.

Відповідач-2, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі 29.07.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 46), відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вдовою ОСОБА_2 , який мав статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та смерть якого пов`язана Чорнобильською катастрофою, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу (а.с 12), посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с 11), посвідченням № НОМЕР_2 (а.с. 9).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримувала пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону №1058-IV та Закону № 796-ХІІ (а.с. 69).

30.11.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про перехід на інший вид пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ (а.с.64).

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області та рішенням якого від 05.12.2023 № 84 ОСОБА_1 з 30.11.2023 було переведено на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ (а.с. 53).

В подальшому, ГУ ПФУ у Волинській області листом від 25.04.2024 №0300-0304-9/25060 повідомило ГУ ПФУ в Полтавській області про необхідність перегляду прийнятого раніше рішення в частині визначення права ОСОБА_1 на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ (а.с. 69).

29.04.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення № 84 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку втратою годувальника згідно заяви від 30.11.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж становить 16 років 9 місяців 27 днів, при необхідних не менше 30 років- стаття 26 Закону №1058-IV), а рішення № 84 від 05.12.2023 про перерахунок пенсії скасовано (а.с 17).

Листом від 07.06.2024 №7331-6799/Ц-02/8-0300/24 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області рішення від 29.04.2024 №84 про відмову в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ. Також повідомило, що в результаті проведеного перерахунку виникла переплата за період з 29.11.2023 по 31.05.2024 в сумі 13728,84 грн (а.с 15-16).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом №1058-IV.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Розділом V Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, відповідно до частини першої статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною другою статті 36 Закону №1058-IV встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

У свою чергу, частиною першою статті 60 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796-ХІІ.

За приписами частини першої статті 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Отже, для особи, якій вже призначена пенсія за віком та яка в подальшому набула право на інший вид пенсії, Законом №1058-IV передбачена можливість подання відповідної заяви про переведення на інший вид пенсії, відмінний від первинно призначеної.

Враховуючи вище наведене в сукупності, суд зазначає, що ні стаття 54 Закону № 796-ХІІ, ні норми Закону №1058-IV не ставлять в залежність виникнення права дружини на отримання пенсії по втраті годувальника за її померлого чоловіка від наявного страхового стажу заявника за умови отримання нею пенсії за віком, тобто після досягнення останньою пенсійного віку.

Підстави та вимоги для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника чітко визначено законодавством України, в тому числі Законом №1058-IV, який не містить вимог щодо наявності у заявника будь-якого страхового стажу, у зв`язку з чим жодних перешкод для призначення вказаної пенсії позивачу судом не встановлено, оскільки на день звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 досягла пенсійного віку (60 років) та вже отримувала пенсію за віком.

Відтак, з урахуванням вище зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням від 29.04.2024 № 84 протиправно відмовив позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону № 796-ХІІ з підстав відсутності необхідного страхового стажу, тому таке рішення (а не дії) слід визнати протиправним та скасувати. Тобто, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі - Порядок №22-1, зі змінами), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням від 29.04.2024 №84, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 за принципом екстериторіальності.

Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Відтак дії зобов`язального характеру щодо переведення позивача з 30.11.2024 (з часу звернення із заявою) на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Полтавській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом на підставі частини другої статті 9 КАС України за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача.

Статтею 50 Закону №1058-IV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише у зв`язку із зловживаннями з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

При цьому, статтею 50 Закону № 1058-IV визначені виключні підстави за наявності яких, надміру виплачені кошти повинні бути повернуті пенсіонером. При цьому, будь-які інші підстави для утримання з пенсії пенсіонера надміру виплачених коштів не передбачено чинним законодавством.

Так, механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за №374/7695 (далі Порядок № 6-4).

Пунктом 3 Порядку № 6-4передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Отже, статтею 50 Закону №1058-IV та положеннями вказаного Порядку прямо передбачені дві умови за наявності яких підлягає відрахуванню (утриманню) надміру виплачена сума пенсії, зокрема з підстав: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

У контексті наведеного слід відмітити, що законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Відповідальність може бути покладена на громадянина виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в постанові від 25.10.2021 у справі № 554/4736/17.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи жодних зловживань з боку позивача щодо подання недостовірних даних або подання нею документів з явно неправильними відомостями, про які їй достовірно відомо, судом не встановлено, а також відповідачами не надано суду будь-яких доказів наявності її вини чи зловживань при отриманні пенсії.

Більше того, в ході розгляду даної справи встановлено протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 про відмову у переведенні позивача на пенсію в разі втрати годувальника з підстав відсутності у неї необхідного страхового стажу. У свою чергу, наслідком скасування в судовому порядку такого рішення буде перерахунок та виплата (з урахуванням виплачених сум) позивачу пенсії з 30.11.2023 (з часу звернення із заявою), відповідно наявна на даний час переплачена сума пенсії 13728,84 грн. за період з 30.11.2023 по 31.05.2024 (борг) буде відсутня взагалі.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, з наведених вище мотивів та підстав з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають до задоволення частково у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області перевести позивача на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ з 30.11.2023 (з часу звернення із заявою) та здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 807,46 грн., сплачений квитанцією від 02.07.2024 в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.04.2024 № 84 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 30.11.2023 на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 807,46 грн. (вісімсот сім грн. 46 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Гоголя, 34, ідентифікаційний код 13967927).

Суддя О. О. Андрусенко