Справа № 340/1133/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1133/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року (суддя Хилько Л.І.) в справі № 340/1133/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 листопада 2023 року №0-1127-UA0077673 про визначення суми податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 26 890,50 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2023 року № 0-1127-UA0077673.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що нерухоме майно, яке належить позивача, є будівлею складу, загальною площею 413,7 кв.м.

Відповідно до рішення Світловодської міської ради №572 від 22 червня 2021 року на 2022 рік ставка податку за 1 кв.м. складає для резервуарів, силосів та складів (1252) 1% розміру мінімальної заробітної плати (65 грн), тому позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік.

Звертає увагу, що основою для нарахування є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 09, відповідно до якого позивач є власником складу, а не торгового складу, а наданий позивачем експертний висновок може бути використаний лише при нарахуванні податку на нерухомість у 2024 році.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно позивач є власником нежитлової будівлі - складу, загальною площею 413,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Податковим органом, на виконання вимог пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України проведено розрахунок позивачу як власнику вищевказаного об`єкту нерухомості податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік, та сформовано податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2023 року № 0-1127-UA0077673 на суму 26890,50 грн.

Суму податкового зобов`язання зі сплати податку визначено, виходячи зі ставки 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду, за 1 кв. м. як до об`єктів нежитлової нерухомості - будівлі промисловості та склади (склади для резервуарів, силосів та складів (1252).

Згідно з експертним висновком АС1 № 2401905 від 19 січня 2024 року: для класифікації об`єктів нерухомого майна замовник правомірно використаний чинний державний класифікатор будівель та споруд ДК 018:200 (пункт 7.1 висновку); віднесення об`єктів нерухомого майна за класифікаційними ознаками державного класифікатора будівель і споруд ДК018-2000 відповідно до функціонального призначення об`єктів, визначено замовником, виконано вірно (пункт 7.3 висновку); класифікація за державним класифікатором будівель і споруд ДК018-2000 в Переліку нерухомого майна, наведеному у додатку 1 до листа фізичної особи ОСОБА_1 від 17.01.2024 № 9 (1 об`єкт) відповідає чинним нормативно-правовим вимогам і може бути використана, не обмежуючись, для цілей визначених ДК 018:2000 (пункт 7.4 висновку); експертний висновок дійсний до моменту зміни функціонального призначення об`єктів нерухомого майна його власником (пункт 8 висновку).

Рішенням 14 сесії Світловодської міської ради 8 скликання "Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік" від 22 червня 2021 року № 572 встановлено на 2022 рік на території Світловодської міської територіальної громади ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1.

Згідно з додатком 1 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлено у таких розмірах: 1230.5 бази та склади підприємств торгівлі і громадського харчування - 0,5%.

Зважаючи, що належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомості за своїм функціональним призначенням належать до групи 123 ДКБС ДК 018-2000 "Будівлі торгівельні" за кодом 1230.5 (бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування), суд першої інстанції вважав, що ставка податку для такого об`єкту нежитлової нерухомості має становити 0,5%.

Оскільки відповідачем помилково віднесено вказаний об`єкт нерухомості до групи 125 ДКБС ДК 018-2000 "Будівлі промисловості та склади" за кодом 1252 (резервуари, силоси та склади) та невірно визначено ставку, за якою нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік в сумі 26 890,50 грн.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна складу, загальною площею 413,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також свідоцтвом про право власності.

ГУ ДПС у Кіровоградській області 14 листопада 2023 року прийняте податкове повідомлення-рішення №0-1127-UA0077673 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік у розмірі 26 890,50 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

За положеннями підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як встановлено підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Світловодської міської ради «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік» від 22 червня 2021 року № 572 встановлено на 2022 рік на території Світловодської міської територіальної громади ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1.

Згідно з додатком 1 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлено у таких розмірах: 1230.5 бази та склади підприємств торгівлі і громадського харчування 0,5%; 1252 резервуари, силоси та склади (1252) - 1% розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідачем визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, спірним в цій справі податковим повідомленням-рішенням за ставкою 1% мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду, за 1 кв.м. як до об`єкта нежитлової нерухомості - будівлі промисловості та склади (склади для резервуарів, силосів та складів (за кодом 1252 ДКБС)).

Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

До групи 125 "Будівлі промислові та склади" належить клас "Резервуари, силоси та склади" (1252), який включає, крім іншого: 1252.5 - склади спеціальні товарні; 1252.7 - складські майданчики; 1252.8 - склади універсальні; 1252.9 - склади та сховища інші.

До групи 123 "Будівлі торговельні" належить клас "Будівлі торгівельні" (код 1230), який включає, зокрема, 1230.5 - бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування; 1230.9 - будівлі торговельні інші.

Верховним Судом у постанові від 31 січня 2018 року у справі № 822/2624/16 сформульовано висновок, за яким ДК 018-2000 використовується для визначення статусу нежитлового приміщення, від якого залежить ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації на об`єкт нерухомого майна.

Отже, судом першої інстанції вірно вказано, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

За зверненням позивача Державним підприємством "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" Міністерства розвитку громад та територій України видано експертний висновок АС1 № 2401905 від 19 січня 2024 року, яким підтверджено правомірність віднесення належного позивачу на праві власності об`єкту нерухомого майна за своїм функціональним призначенням до групи 123 ДКБС ДК 018-2000 "Будівлі торгівельні" за кодом 1230.5 (бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування), ставка податку для такого об`єкту нежитлової нерухомості має становити 0,5%.

Отже, оскільки об`єкт нерухомого майна, щодо якого визначено податкове зобов`язання спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідно до експертного висновку АС1 № 2401905 від 19 січня 2024 року правомірно віднесений позивачем до об`єктів нерухомого майна за класифікаційними ознаками державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000 відповідно до функціонального призначення об`єктів до класу 1230.5 за державним класифікатором ДК 018:2000, за яким ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, становить 0,5% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 14 листопада 2023 року №0-1127-UA0077673 про визначення позивачу суми податкового зобов`язання за 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, в сумі 26 890,50 грн.

Основним доводом апелянта є те, що нерухоме майно, яке належить позивача, є будівлею складу, загальною площею 413,7 кв.м, відноситься до класу резервуарів, силосів та складів (1252), тому ставка податку складає 1% розміру мінімальної заробітної плати, проте такі доводи спростовані експертним висновком АС1 № 2401905 від 19 січня 2024 року.

Аргумент апелянта про те, що основою для нарахування є дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 09, відповідно до якого позивач є власником складу, а не торгового складу, а наданий позивачем експертний висновок може бути використаний лише при нарахуванні податку на нерухомість у 2024 році, суд відхиляє як необґрунтований.

Як вказано вище, підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

В цьому випадку витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 09 містить інформацію, що об`єкт нерухомого майна що належить позивачу, є складом, проте відсутні відомості, шо цей об`єкт належить до класу "Резервуари, силоси та склади" (1252), як вважає відповідач.

Разом з тим, свідоцтво про право власності на цей об`єкт вказує на те, що цей об`єкт відноситься до категорії торговельних, що підтверджено експертним висновком.

Стосовно можливості використання експертного висновку при оподаткуванні цим податком у 2024 році суд зауважує про помилковість такої позиції відповідача, адже відповідачем не доведено, що з 2022 року цей об`єкт нерухомого майна зазнав будь-яких змін, які б дозволяли віднести об`єкт до іншого класу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року в справі №340/1133/24 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року в справі № 340/1133/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко