Справа № 420/24486/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65014) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області,за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Наказ по особовому складу №1034 о/с від 04.07.2024 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначено на посаду інспектора взводу №3 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Одеській області з посадовим окладом 2 400 гривень;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області () поновити капітана поліції ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Наказ по особовому складу №1034 о/с від 04.07.2024 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначено на посаду інспектора взводу №3 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Одеській області з посадовим окладом 2 400 гривень прийнято в супереч нормам чинного законодавства, а тому такий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову зазначивши, що переведення позивача відбулось для більшефективної служби, виходячи з інтересів служби, про що зазначено у доповіднійзаписці заступника начальника ГУНП в Одеській області, на думку якого (запопередньо вивченими матеріалами), позивач за своїм досвідом, діловими тафізичними якостями зможе бути корисним на вказаній вакантній посаді. Відповідач зазначає, що оскаржуваних наказ є обґрунтованим та прийнятим відповідно до норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 званні капітана поліції проходив службу на посаді оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На адресу начальника ГУНП в Одеській області Івана ЖУКА надійшла доповідназаписка заступника начальника Головного управління О. Мірошниченко від03.07.2024 року за вих. № 9/8652 та подання заступника начальника ГУНП в Одеськійобласті Захарченко Д. від 03.07.2024 року в яких зазначено, що наказом Національноїполіції України № 626 від 07.06.2024 року затверджено перелік змін у штатахНаціональної поліції України та створено батальйон поліції особливого призначення(стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області,загальною штатною чисельністю 355 одиниць.

Наказом начальника ГУНП в Одеській області №1034 о/с від 04.07.2024 рокувідповідно до п.2 ч.1 та абзацу 2 ч.8 статті 65 Закону України «Про Національнуполіцію» призначити для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби:капітана поліції ОСОБА_1 інспектором взводу №1 роти № 3батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області,звільнивши з посади оперуповноваженого СКП відділення поліції №1 Одеськогорайонного управління поліції №1 Головного управління. На підставі доповідноїзаписки полковника поліції ОСОБА_2 заступника начальника Головногоуправління від 03.07.2024.

Не погоджуючись з зазначених наказом позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1статті 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України від 23.12.1993 №3781-XII «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Національна поліція є правоохоронним органом.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону №580-VIII).

Стаття 62 Закону №580-VIII визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом пунктів 1, 8 частини 10 якої поліцейський, зокрема, забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов`язків та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

За приписами частини 1 статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Відповідно до частини 2 статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Згідно із частиною 7 статті 65 Закону №580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

На підставі частини 8 статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (абзац 1 частини 9 статті 65 Закону №580-VIII).

Відповідно до частин 10, 11 статті 65 Закону №580-VIII, у разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.

Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (стаття 60 Закону №580-VIII).

З метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року №1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235, у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.07.2012 №650 затверджено Інструкцію з оформлення документів у системі МВС України (далі - Інструкція №650), вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС.

Згідно з Інструкцією №650 рапорт (від фр. rapport - повідомляти) - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа. Доповідна записка - це документ, адресований керівникові установи, яким останній інформується про невідомий йому факт, подію тощо, з обов`язковим внесенням пропозицій. Подання - документ, що містить пропозиції про призначення, переміщення або заохочення особового складу, а також рекомендації щодо визначених дій і заходів з питань діяльності установ.

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Предметом спору у цій справі є наказпо особовому складу №1034 о/с від 04.07.2024 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначено на посаду інспектора взводу №3 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління національної поліції в Одеській області з посадовим окладом 2 400 гривень.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного наказу, позивач зазначає, що такий наказ прийнятий без його згоди на таке переміщення по службі, без наявності правових підстав та без обґрунтування причин переведення.

Суд звертає увагу, що наведені вище положення статті 65 Закону №580-VIII у редакції Закону України від 15.03.2022 № 2123-IX, які вступили в силу з 01.05.2022, та діють тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф та/або інших держав проти України та 60 днів після цього. Такі зміни стосуються, зокрема, переведення поліцейських.

З урахуванням внесених змін до частин 8 та 9 статті 65 Закону, переведення поліцейського може здійснюватися, в тому числі, за ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. При цьому, поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

За таких обставин, поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, саме туди, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема, на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього.

Судом встановлено, що підставою для переведення позивача по службі та видання оспорюваного наказу наказ по особовому складу №1034 о/с від 04.07.2024 слугувала доповідна записка заступника начальника Головного управління О. Мірошниченко від 03.07.2024 року за вих. № 9/8652 та подання заступника начальника ГУНП в Одеській області Захарченко Д. від 03.07.2024 року в яких зазначено, що наказом Національної поліції України № 626 від 07.06.2024 року затверджено перелік змін у штатах Національної поліції України та створено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, загальною штатною чисельністю 355 одиниць.

Позивач обіймав посаду старшого оперуповноваженого СКП відділення поліціїуправління ГУНП в області спеціальне звання за якою - «капітан поліції», посада наяку було переміщено позивача, за штатним розписом відповідає граничномуспеціальному званню капітан поліції, тобто посади рівнозначні, що підтверджуєтьсяВитягом зі штату ГУНП в Одеській області (станом на 13.08.2024).

Питання про переміщення порушено поданням на переміщення та доповідноюзапискою полковників поліції ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 заступниківначальника Головного управління Національної поліції в Одеській області, що такожвідповідає положенням Закону України № 580-VIII та наказу МВС України № 1235 від23.11.2016.

Згідно наказу ГУНП в Одеській області № 1034 о/с від 04.07.2024, капітана ОСОБА_4 , було призначено інспектором взводу №1 роти № 3 батальйону поліціїособливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області шляхом звільнення зпосади оперуповноваженого СКП відділення поліції №1 Одеського районногоуправління поліції № 1 ГУНП в Одеській області.

Тобто, позивача не позбавлено спеціального звання та не понижено у спеціальномузванні, посадовий оклад, як вбачається з витягу зі штату Головного управління змінено не було, як по новопризначеній так і по попередній посаді він складав 2400,00 грн., жодних прав порушено не було. ОСОБА_1 , переміщено на рівнозначну посаду у зв`язку із службовою необхідністю.

Отже, переміщення позивача для подальшого проходження служби викликано інтересами служби, а також обумовлено ініціативою керівників органу, що цілком узгоджується з пунктом 2 частини 1, положеннями частин 7, 8 та 9 статті 65 Закону №580-VIII.

Щодо тверджень позивача про його стан здоров`я (наявність захворювань та хвороб) та можливого несення в іншій місцевості за межами м. Одеси на відстані відзвичайного його місця проживання, відповідач зазначає, що з урахуванням приписівЗакону № 580-VIII, вступаючи на службу в поліцію позивач повинен бувусвідомлювати, що служба в поліції є службою особливого характеру, яка потребуєзначних зусиль при виконанні своїх службових обов`язків та особливо в умовахвоєнного стану вимагає насамперед від поліцейських ставити інтереси держави вищевід своїх особистих, які полягають в захисті суверенітету держави, у тому числізахисту інтересів громадян на деокупованих територіях.

Водночас, позивач не позбавлений права звільнитися з органів Національної поліціїУкраїни (з правових підстав встановлених статей 77 Закону № 580-VIII ) і за бажаннямзнайти роботу поряд з місцем його проживанням та таку, що буде відповідати йогостану здоров`я та фізичним потребам.

Висновок військово-лікарської комісії, проте, що позивач має хворобу, яка єперешкодою у подальшому проходженні служби в поліції (за станом здоров`я) намомент прийняття спірного рішення, не видавався.

Також відповідно до довідки №1560/1 військово лікарської комісії ОСОБА_1 1988 р.н. придатний до військової служби.

Крім того, будь-яких спеціальних вимог до стану здоров`я поліцейських, які призначаються/призначені на посади в батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в області не встановлювались. Якщо поліцейський на момент призначення, увстановлений Законом спосіб не звільнений зі служби/не має медично встановлених(висновок ВЛК) підстав, по стану здоров`я придатний проходити службу в поліції, цяособа може бути призначена на відповідну посаду.

Щодо посадових інструкцій, Законодавцем не встановлено жодною нормою права,видавати такі інструкції заздалегідь. В батальйоні згідно штатного розпису наявна неодна посада старшого інспектора, відповідно з моменту призначення ОСОБА_1 ,на службу не з`являвся, що унеможливило роботодавцю, вивчити всі індивідуальніякості та здібності поліцейського та відповідно розробити у відсутність останнього наслужбі такі інструкції. Керівництво ставить за мету, для більш ефективногозастосування на службі поліцейських, які призначені в новостворений підрозділ прирозробці та затвердженні інструкцій, враховувати всі індивідуальні здібності танавики кожного поліцейського, в тому числі з урахуванням його стану здоров`я таінших особливостей спеціаліста, як такого.

Викладене, вище також підтверджується листом БПОП (стрілецький) ГУНП в областівід 05.08.2024 року № 35/102.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень» відсутнє.

Однак, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень» відсутнє.

Однак, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Отже, у поданні на переміщення та доповідні записці що стали підставою прийняття спірного наказу, наведене обґрунтування та мотиви переміщення позивача для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, при цьому вирішення такого питання є дискреційним повноваженням відповідача.

Відтак, судвважає, що ГУНП в Одеській області, приймаючи наказ №1034 о/с від 04.07.2024 року діяло виключно у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, не допускаючи, при цьому порушень прав та законних інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

В силу положень статті 139 КАС України судові витрати (у тому числі витрати на правничу допомогу) стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень виключно у разі задоволення позовних вимог. Ураховуючи ту обставину, що судом відмовлено у задоволенні позову, то й відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська,12, м.Одеса, 65014) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко