Справа № 160/24719/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №160/24719/23 позов задоволено у повному обсязі.

22.01.2024 не погодившись із вказаним рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків, а вищевказану апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

17.09.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повторно подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку; документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Вищевказану ухвалу скаржник отримав 20.09.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету скаржника у підсистемі «Електронний суд».

30.09.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на виконання вимог вищевказаної ухвали, направлено заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зокрема заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування вищевказаного клопотання скаржник вказує на неможливість вчинити дії щодо сплати судового збору внаслідок незалежних від нього обставин, а саме - відсутності бюджетного фінансування за кодом економічної класифікації (КЕКВ) 2800 «Інші поточні видатки», за яким здійснюються видатки для сплати судового збору. Зазначає, що відсутність фінансування, зокрема, пов`язана із запровадженням на всій території України правового режиму воєнного стану, який за своєю правовою природою є обставиною непереборної сили (форс-мажор). З огляду на зазначене, скаржник вважає поважними та достатніми підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому - правомірним буде поновлення такого строку та відкриття апеляційного провадження у справі.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З огляду на наведені норми процесуального закону та обставини цієї справи слід дійти до висновку, що останній день 30-денного строку на оскарження рішення суду першої інстанції від 25.12.2023 (отримано контролюючим органом через підсистему «Електронний суд» 25.12.2023 та оприлюднено в ЄРСР 27.12.2023) сплив 24.01.2024. При цьому, посилання скаржника на те, що первинна апеляційна скарга була подана ним у межах строків на апеляційне оскарження є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не узгоджується із нормами чинного законодавства України.

Доводи Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з приводу відсутності коштів для сплати судового збору, в тому числі, за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №160/24719/23 є необґрунтованими, оскільки Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність або недостатність коштів на рахунках останнього, так як і довготривала процедура виділення коштів розпорядникам нижчого рівня, не повинні впливати на можливість неухильного виконання заявником покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги. Зазначене пов`язано з тим, що держава повинна дотримуватися принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Посилання скаржника на введення в Україні воєнного стану саме по собі є безпідставним, оскільки скаржник в період дії воєнного стану своєї діяльності не припиняв.

Введений в країні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для відстрочення (або розстрочення/зменшення/звільнення) сплати судового збору.

Окрім того, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є тим органом державної влади, який активно залучений до обороноздатного процесу держави.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, у вищевказаній заяві, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області додатково просило про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Вказане клопотання вмотивоване тим, що Державна казначейська служба України повідомила скаржника, що сплата судового збору за апеляційною скаргою у справі буде здійснена 02.10.2024, про що буде відповідно повідомлено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області та надано документи на підтвердження такої сплати. З цього приводу, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги на доволі великий строк може призвести до затягування строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та відповідно призведе до надання переваги одній зі сторін судового процесу суб`єкта владних повноважень, що є неприпустимим.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Так, обов`язковість та можливість сплати судового збору у скаржника, відповідно до ст. 295 КАС України, виникла з дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, який враховуючи дату отримання ним копії повного судового рішення, що оскаржується є більш ніж достатній для здійснення сплати судового збору.

З матеріалів даної справи встановлено, що заявником не було надано суду апеляційної інстанції жодного належного письмового доказу стосовно свого майнового стану, який робить неможливим або значно ускладнює сплату ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі, у тому числі належних та допустимих доказів стосовно відсутності фінансування на рахунок КВЕК 2800 за яким здійснюються видатки для сплати судового збору, внаслідок введеного воєнного стану, а також відповіді Державної казначейської служби України стосовно того, що сплата судового збору за апеляційною скаргою у даній справі буде здійснена 02.10.2024, оскільки саме ці обставини на думку заявника апеляційної скарги роблять неможливим сплату ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вдруге наголошує, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність або недостатність коштів на рахунках останнього, так як і довготривала процедура виділення коштів розпорядникам нижчого рівня, не повинні впливати на можливість неухильного виконання заявником покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить до висновку, що доводи скаржника не дають підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків, оскільки незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи те, що встановлений 30 денний строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 закінчився 24.01.2024, а з моменту повернення первинно поданої апеляційної скарги до дати повторно поданої апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції сплинуло понад сім місяців, судовий збір скаржником не сплачено, суд не вбачає підстав для визнання, викладених скаржником в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Враховуючи наведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків є необґрунтованими, а підстави зокрема вказані у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження - є неповажними.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/24719/23 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.294, 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/24719/23 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/24719/23 - надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (03.10.2024) відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник