Справа № 200/2393/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року справа №200/2393/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Холостенка Олексія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі № 200/2393/24 (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 25.05.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1-2 з 25.05.2021р. відповідно до статті 12 та пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.04.2024 9 забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та рішенні Верховного суду по справі № 360/3611/20 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позов.

Апелянт зазначив, що після виконання рішення суду по справі № 200/8237/21 ГУПФУ в Донецькій області безпідставно змінило необхідний страховий стаж з 23 років 6 місяців на 30 років страхового стажу, а також не взяло до уваги пільговий стаж роботи за Списком №1 - 5 років 5 місяців 18 днів.

Тобто, враховуючи, що при зверненні позивача до органів ПФ України необхідний страховий стаж становив 23 роки 6 місяців, то на думку ОСОБА_1 , страхового стажу 23 роки 6 місяці 29 днів, пільгового стажу за Списком №2 15 років 6 місяців 29 днів та пільгового стажу за Списком №1 5 років 5 місяців 18 днів, достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці із зниженням пенсійного віку.

Крім того, апелянт вважає, що в цій справі, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі № 360/3611/20, в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (пункт 56), урахуванням рішення КСУ № 1-р/2020, підлягають застосуванню норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV щодо необхідного стажу та віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_1 , позивачу виповнилось 55 років 24 травня 2021 року.

Позивача звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 25.05.2021 року.

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.07.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 23 роки 6 місяців, водночас, до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, проте їх загальна тривалість склала 23 роки 2 місяці 23 дні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/8237/21 від 04.10.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02 липня 2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 25.05.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.02.2022 року № 53, прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/8237/21 від 04.10.2021 року, до трудового та пільгового стажу за Списком № 2 додатково зараховані періоди: навчання за фахом у середньому ГППУ № 84 м. Авдіївки з 01.09.1981 року по 09.07.1984 року; проходження військової служби в радянській армії з 12.05.1985 року по 09.06.1987 року; роботи на підприємстві Ворошиловське Су-134 треста «Донбасстальконструкція» на посаді монтажника по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 3 розряду дільниці № 1 з 01.09.1987 року по 15.05.1988 року; роботи в Авдіївському коксохімзаводі в Малому підприємстві «Форум» на посаді монтажника по ремонту коксохімічного устаткування з 10.03.1995 року по 30.11.1998 року.

На підставі висновків суду до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 23.06.2008 року по 20.05.2009 року та з 30.11.2010 року по17.07.2014 року в якості продавця непродовольчих товарів в Приватному підприємстві ОСОБА_3 Пільговий стаж за Списком № 2 складає 15 років 06 місяців 29 днів, в тому числі за Списком № 1 - 05 років 05 місяців 18 днів, страховий стаж 23 роки 2 місяці 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.06.2022 року № 53, прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/8237/21 від 04.10.2021 року, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсійної справи на пільгових умовах з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8237/21 від 04.10.2021; до пільгового стажу додатково зараховано періоди: навчання за фахом у середньому ГППУ №84 м. Авдіївки з 01.09.1981 по 09.07.1984; роботи на підприємстві Авдіївський коксохімзавод в якості електромонтера по ремонту електроустаткування основних цехів за Списком №2 з 13.07.1984 по 19.04.1985; проходження військової служби в Радянської армії з 12.05.1985 09.06.1987; роботи на підприємстві Ворошиловське Су-134 треста «Донбасе стальконструкція» на посаді монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій З розряду дільниці №1 з 01.09.1987 по 15.05.1988; роботи в Авдіївському коксохімзаводі в Малому підприємстві «Форум» на посаді монтажника по ремонту коксохімічного устаткування з 10.03.1995 по 30.11.1998.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 23.06.2008 по 20.05.2009 та з 30.11.2010 по 17.07.2014 в якості продавця непродовольчих товарів в Приватному підприємстві ОСОБА_3 , так як позивачем не надані документи в підтвердження зарахування стажу в спірні періоди, що виключає можливість суду встановити наявність права для зарахування до страхового стажу позивача за цей періоди роботи; за відсутністю страхового стажу у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Таким чином, після перерахунку пенсії пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 15 років 06 місяців 29 днів, страховий стаж - 23 роки 06 місяців 29 днів, що суперечить вимогам законодавства, тому згідно наданих документів та з урахуванням рішення суду право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону 1058 відсутнє.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.06.2022 року №53 вік заявника - 55 років; на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8237/21 від 04.10.2021 року повторно розглянуто заяву від 25.05.2021 року, з урахуванням висновку суду щодо призначення пенсії відповідно до ч.2 ст. 114 Закону 1058, до пільгового стажу за Списком №2 зараховано періоди:

- навчання за фахом у середньому ГППУ №84 м. Авдіївки з 01.09.1981 по 09.07.1984; роботи на підприємстві Авдіївський коксохімзавод в якості електромонтера по ремонту електроустаткування основних цехів з 13.07.1984 по 19.04.1985;

- проходження військової служби в Радянської армії з 12.05.1985 по 09.06.1987;

- роботи на підприємстві Ворошиловське Су-134 треста «Донбасс стальконструкція» на посаді монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій 3 розряду дільниці №1 з 01.09.1987 по 15.05.1988;

- роботи в Авдіївському коксохімзаводі в Малому підприємстві «Форум» на посаді монтажника по ремонту коксохімічного устаткування з 10.03.1995 по 30.11.1998.

Страховий стаж заявника складає 23 роки 02 місяців 23 днів.

Пільговий стаж за Списком №2 складає 15 років 06 місяців 29 днів ( в тому числі за Списком №1 05 років 05 місяців 18 днів, навчання за фахом 02 роки 10 місяців 09 днів, військова служба 02 роки 19 днів).

Пенсія за віком на пільгових умовах призначається відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стаж робот з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсій на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. За відсутністю страхового стажу у період до 1 квітня 2024 р. пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року не менше 28 років 6 місяців у чоловіків.

Згідно письмових пояснень відповідача за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.05.2021 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/8237/21 від 04.10.2021, згідно наданих документів (трудова книжка від 18.07.1984 серії НОМЕР_2 , військовий квиток від 12.05.1985 серії НОМЕР_3 , диплом від 10.07.1984 серії НОМЕР_4 ) та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача становить 23 роки 02 місяців 23 дні (!). До страхового стажу зараховано періоди роботи згідно із трудовою книжкою від 18.07.1984 серії НОМЕР_2 : з 01.09.1981 по 09.07.1984, з 13.07.1984 по 19.04.1985, з 12.05.1985 по 30.05.1987, з 01.09.1987 по 15.05.1988, з 01.06.1988 по 18.11.1993, з 22.11.1993 по 30.11.1994, з 02.12.1994 по 13.02.1995, з 10.03.1995 по 30.11.1998, з 07.02.2002 по 09.02.2002.

За відомостями про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 зараховано періоди роботи: з 20.05.2009 по 30.09.2010, з 01.11.2010 по 30.11.2010.

До страхового стажу не враховано період роботи з 23.06.2008 згідно запису трудової книжки від 18.07.1984 серії НОМЕР_5 , оскільки відсутній запис про звільнення, завірений печаткою підприємства; період роботи у ПП ОСОБА_3 в якості продавця непродовольчих товарів з 01.12.2010 по 17.07.2014, оскільки відсутні записи про прийняття та звільнення на роботу в трудовій книжці, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про роботу та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України за зазначені періоди відсутні.

Згідно довідки форми РС-право від 31.05.2024 року страховий стаж позивача становить 23 роки 2 місяці 23 дні, з яких фактичний страховий стаж - 18 років 2 місяці 23 дні, додаткові роки за Список № 1 - 5 років.

Спірним у справі є право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зокрема, достатність для цього страхового стажу позивача.

Наявність достатнього пільгового стажу за Списком № 2 та досягнення позивачем на день звернення за призначенням пенсії необхідного віку не є спірними між сторонами.

За ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються виплати: пенсія за віком.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

За п. 2 Розділу «Прикінцевих положень» Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно преамбули Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

За п. «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 1 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Верховною Радою України прийнято Закони України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон № 1058-ІV доповнено розділом XIV-І, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 рішення № 1-р/2020).

Згідно п. 3.1 рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 року за юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (абзац другий підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018). Відповідно до змісту статті 8 Конституції України, розвиваючи практику Конституційного Суду України, верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій державної влади.

Конституційний Суд України в пункті 4.4. мотивувальної частини рішення від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 дійшов висновку, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

За п. 2 резолютивної частині рішення КСУ № 1-р/2020 зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 23 січня 2020 року.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, норми п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон № 1058-IV встановлюють збільшені показники страхового стажу в порівнянні з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Вирішуючи спір відносно встановлення правових норм, які підлягають застосуванню при визначенні наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, суд керуючись приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, викладені в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у зразковій справі №360/3611/20 від 21.04.2021 року, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду 03 листопада 2021 року.

В цьому рішенні колегія суддів дійшла висновку, що до категорії осіб, на яких поширюється дія рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Також, колегія суддів зазначила, що «частиною першою статті 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через утворені в установленому порядку територіальні органи - Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду), на які відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління (затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2), покладається, зокрема: призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його територіальні органи є суб`єктами владних повноважень у сфері загальнообов`язкового пенсійного забезпечення.

Згідно статті 6 Основного закону державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

В контексті вимог статей 6, 8, 22, 46, 151-2 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2020 щодо порушень частини першої статті 8 Конституції України внаслідок підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи мають враховуватись всіма суб`єктами владних повноважень».

За матеріалами справи позивач до 01.04.2015 року працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до ст. 13 Закону № 1788 та досяг віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Застосовуючи до спірних правовідносин приписи пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII до редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недостатність страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки він становить менше 25 років.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Крім того, суд враховує, що позивач не порушував перед судом питання про зарахування незарахованих відповідачем періодів страхового стажу, не оскаржує обчислення періодів страхового стажу та визнає його загальну тривалість у обсязі 23 роки 6 місяців 29 днів.

Також, позивач не заперечує, що приписи пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII до редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII, вимагають наявності 25 років страхового стажу.

Крім того, відповідачем було розглянуто питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, як за Списком № 1, так і за Списком № 2, проте, з матеріалів адміністративної справи суд встановив, що для призначення пенсії позивачу за Списком № 1 у позивача недостатньо пільгового стажу, а за Списком № 2 у позивача недостатньо страхового стажу.

Суд враховує, що вимоги щодо стажу для призначення пенсії за Списком № 2 є вищими (збільшені показники віку та стажу) ніж за Списком №1, оскільки умови праці, що надають право для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, є важчими, що обумовлює їх більш шкідливий вплив на організм людини та скорочення пільгового та страхового стажу в таких умовах для призначення пенсії.

Отже, достатність страхового стажу у позивача для призначення пенсії за Списком № 1 не зумовлює достатність страхового стажу для призначення пенсії за Списком №2.

Позивач вважає, що пільговий стаж за Списком №1 має бути доданий до страхового стажу позивача, проте суд із такою позицією сторони позивача погодитись не може, оскільки перевіривши дані довідки форми РС-право суд першої інстанції вірно встановив, що пільговий стаж за Списком №1 включений до страхового стажу позивача загальною тривалістю 23 роки 2 місяці 23 дні.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Холостенка Олексія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі № 200/2393/24 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 жовтня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв