Справа № 953/265/24
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/265/24
Провадження № 2-а/953/70/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Кас`янов Ігор Володимирович,

відповідач Департамент патрульної поліції,

представник відповідача Бардакова Юлія Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1062698 від 04 грудня 2023 року, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 4211,21 грн, які він вимушений був витратити на подачу позовної заяви, а саме судовий збір у сумі 1211,21 грн та витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.

В обґрунтування адміністративного позову посилається на наступні обставини. 04 грудня 2023 року о 05 годин 37 хвилин ОСОБА_1 , керуючи а/м МАН 19.464 д.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Schmitz д.з. НОМЕР_2 по вулиці Степана Бандери 6.105, м. Суми, був зупинений інспектором УПП в Сумський області молодшим лейтенантом поліції Сіренко Сергієм Миколайовичем. Після зупинки інспектор повідомив позивачу, що останній зупинений за порушення дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонений», який проїхав на вулиці м. Суми. Після чого позивач надав пояснення, відповідно до яких зазначав, що у вказаному місці встановлений дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено с фактичною масою, що перевищує 18 тон», (фото знаку позивач додав до позовної заяви). Керований позивачем автомобіль був порожній та складав, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (копії додані до позовної заяви), 13788 кг. Враховуючи похибку, інструмент, паливо та інше, не завантажений, керований позивачем автомобіль з напівпричепом ніяк не міг важити більш ніж 18 тон. Позивач зазначає, що працівник поліції йому повідомив, що положення, яке дорівнює дорожній знак 3.3 з позначкою обмеження фактичної маси, дорожньому знаку 3.3 без позначки та поширюється на всі вантажні автомобілі повної маси більш ніж 3,5 тони. Коли позивач продемонстрував інспектору Сіренко Правила Дорожнього Руху, останній відповів позивачу, що це правила застарілої редакції, у нової редакції позначки з масою не має.

На цієї підставі була винесена постанова про адміністративне правопорушення ЕНА №1062698 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення дорожнього знаку 3.3. ПДР України, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Позивач вважає, що дії інспектора ОСОБА_2 є маніпулюванням свідомістю та службовою підробкою. Останній усвідомлював, що за адресою: м. Суми, вул. Степана Бандери б. 105 розташований дорожній знак 3.3, як він стверджував, старого зразку, а не знак 3.3 без позначки з дозволеною масою, та замість того, щоб надати інформацію у організацію, відповідальну за експлуатацію цієї дороги, про не відповідність розташованого знаку зміненим ПДР, як він вважав, спотворив факти та склав відповідну постанову. На відеозапису бодікамери, який додано до постанови, видно, що керований позивачем автомобіль з напівпричепом порожній. При спілкуванні з інспектором позивач неодноразово на це наголошував.

Аргументи учасників справи.

26 березня 2024 року представник відповідача Бардакова Ю.В. надала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, виходячи з наступного. Із постанови серії ЕНА № 1062698 від 04.12.2022 року вбачається, що 04.12.2022 року близько 05 год. 37 хв. в м. Суми вул. С. Бандери поблизу будинка № 105, було зупинено транспортний засіб MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 , водій керуючи вантажним транспортним засобом, буксируючи напівпричіп SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_2 здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» з зазначеною на ньому масою 18 т., що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR 6659, чим порушив вимоги п. 33 ПДР. Пунктом 33.3.3 ПДР дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Визначення терміну «дозволена максимальна маса» наведена в п. 1.10 ПДР. Так, дозволена максимальна маса це маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда. Під час зупинки транспортного засобу під керуванням Позивача, останній повідомив, що автомобіль пустий та фактична маса тягача та напівпричіпа складає 14 т. та помилково вважає, що йому дозволено рух по вул. С. Бандери поблизу будинка № 105, однак молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив Позивачу, що максимально допустима маса не повинна перевищувати 18 т, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру VB-400 № 471192 (clip-0.mp4 з 00:07:03 відеозапису). А відеозапис правопорушення, у свою чергу, є належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки отриманий з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Також потрібно врахувати те, що в м. Суми в напрямку руху зі сторони вул. Роменська при вїзді на вул. С. Бандери та на перехресті вул. С. Бандери вул. Іллінська наявні два заборонні знаки 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з зображенням дозволеної максимальної маси для руху 18 т, відповідно до яких забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів маса яких перевищує зазначені на знаку 18 т. У позовній заяві Позивач зазначив, що після зупинки працівниками поліції він пояснив, що у вказаному встановлений дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено з фактичною масою, що перевищує 18 тон», а керований ним автомобіль був порожній та складав, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів 13788 кг. Також Позивач до позовної заяви додає фото встановленого дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з зображенням дозволеної максимальної маси для руху 18 т. Відповідно до долучених Позивачем до позовної заяви копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (тягач) MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 повна маса якого складає 19000 кг, а маса без навантаження 7080 кг. та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп) SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , повна маса якого складає 36000 кг, маса без навантаження 6708 кг. Однак, відповідно до пункту 33.3.3 ПДР дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Визначення терміну «дозволена максимальна маса» наведена в п. 1.10 ПДР. Так, дозволена максимальна маса це маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда. З чого можна зробити висновок, що на даній ділянці дороги дозволено рух споряджених транспортних засобів з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима не більше 18 т. Отже, з урахуванням вище викладеного, 04.12.2023 року в м. Суми по вул. С. Бандери поблизу будинка № 105 Позивач керуючи транспортним засобом MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 (повна маса якого складає 19000 кг), з напівпричепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 (повна маса якого складає 36000 кг), свідомо не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» з зображенням дозволеної максимальної маси для руху 18 т. та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 33.3.3 ПДР. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що в діях Позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а матеріали справи, містять достатньо доказів учинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Рух справи.

18.01.2024 року ухвалою Київського районного суду міста Харкова позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі - залишено без руху, позивачу встановлений строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши позов до Департаменту патрульної поліції (підрозділ Управління патрульної поліції в Сумській області) надавши позов про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

09.02.2024 ухвалою Київського районного суду міста Харкова провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Участь у справі сторін та інших учасників.

Позивач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, за зазначеною в позовній заяві адресою, про причини неприбуття суд не повідомив.

Представник відповідача Бардакова Ю.В. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини неприбуття суд не повідомила.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

4 грудня 2023 року інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Сіренко Сергієм Миколайовичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1062698 від 04.12.2023 року, зі змісту якої слідує, що 04.12.2022 року о 05 год. 37 хв. в м. Суми по вул. С. Бандери, 105, ОСОБА_1 , керуючи вантажним транспортним засобом MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 , буксируючи напівпричіп SCHMITZ з номерним знаком НОМЕР_2 , здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» з зазначеною на ньому масою 18 т, що зафіксовано на відеореєстратор Xiaomi Yi Car DVR 6659, чим порушив вимоги п. 33 Правил дорожнього руху «Порушення вимог дорожніх знаків».

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 цього Закону унормовано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 276 КУпАП та Інструкції, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2 ПДР дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Відповідно до п.п. 8.2.1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п. 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Пунктом 33.3.3 ПДР дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку:

- на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

- на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Визначення терміну «дозволена максимальна маса» наведена в п. 1.10 ПДР.

Так, дозволена максимальна маса це маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда.

Відповідно до вимоги п. 2.3 б ПДР відповідно до якого водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою.

Визначення терміну «дорожня обстановка» наведена в п. 1.10 ПДР.

Так, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій.

Пункт 12.1 ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Відповідно до вимог ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку , встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З наданих сторонами доказів вбачається, що в м. Суми в напрямку руху зі сторони вул. Роменська при вїзді на вул. С. Бандери та на перехресті вул. С. Бандери вул. Іллінська наявні два заборонні знаки 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з зображенням дозволеної максимальної маси для руху 18 т, відповідно до яких забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів маса яких перевищує зазначені на знаку 18 т.

Факт керування позивачем транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку. 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» підтверджується наданою відповідачем копією 36-2020-ОДР Організація дорожнього руху при введенні заборонних знаків перед мостом по вул. Білопільський шлях в м. Суми та не заперечується позивачем.

Після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було ідентифіковано транспортний засіб та водія, що зафіксовано у винесеній постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (тягач) MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 повна маса транспортного засобу складає 19000 кг, а маса без навантаження 7080 кг.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (напівпричіп) SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 , повна маса напівпричепу складає 36000 кг, маса без навантаження 6708 кг.

Отже, з урахуванням вище викладеного, суд висновує, що 04.12.2023 року в м. Суми по вул. С. Бандери поблизу будинка № 105 позивач, керуючи транспортним засобом MAN 19.464, номерний знак НОМЕР_1 (повна маса якого складає 19000 кг), з напівпричепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 (повна маса якого складає 36000 кг), не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» з зображенням дозволеної максимальної маси для руху 18 т. та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 33.3.3 ПДР.

Факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції не порушена, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також дотримання інспектором УПП в Сумській області молодшим лейтенантом поліції Сіренком С.М. порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності - позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно довимог ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних зрозглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення відсплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні административного позову, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В. Бобко