Справа № 420/5565/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/5565/24

Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.

Дата і місце ухвалення 31.07.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нездійснення проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2022 року згідно поданої заяви про перерахунок від 09.02.2024 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, виданою Херсонським апеляційним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/23103/23, де розмір суддівської винагороди складає 218 328,00 грн. на яку позивач має право на довічне щомісячне грошове утримання в розмірі 60%;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нездійснення проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2023 року згідно поданої заяви про перерахунок від 09.02.2024 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року, виданою Херсонським апеляційним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/23103/23, де розмір суддівської винагороди складає 236 192,00 грн. на яку позивач має право на щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 60%;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №06 від 16.02.2024 року про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, виданою Херсонським апеляційним судом, виданого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/23103/23;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області п/с №06 від 09.02.2024 року про відмову у перерахунку згідно довідки Херсонського апеляційного суду №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року станом на 01.01.2022 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2022 року на підставі заяви про перерахунок від 09.02.2024 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, виданою Херсонським апеляційним судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2023 року на підставі заяви про перерахунок від 09.02.2024 року та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року, виданою Херсонським апеляційним судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату суми заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом з 01.01.2022 року по час здійснення перерахунку з врахуванням фактично виплачених сум;

- винести окрему ухвалу щодо Начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та в порядку ч.9 ст.249 КАСУ направити прокурору для реагування щодо ознак злочину передбаченого ч.3 та 4 ст.382 КК України (невизнання службовою особою рішення Одеського окружного адміністративного суду справі 420/23103/23 та невизнання службовою особою правового висновку Конституційного суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020);

- винести окрему ухвалу щодо Начальника відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ОСОБА_2 та Головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій №2 Т. Музика Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в порядку ч.9 ст.249 КАСУ направити прокурору для реагування щодо ознак злочину передбаченого ч.3 та 4 ст.382 КК України (невизнання службовою особою рішення Одеського окружного адміністративного суду справі 420/23103/23 та невизнання службовою особою правового висновку Конституційного суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області п/с №06 від 09.02.2024 року про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на підставі довідки №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, виданої Херсонським апеляційним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/23103/23. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №06 від 15.03.2024 року, винесеного на заміну рішення №06 від 16.02.2024 року, про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на підставі довідки №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року, виданої Херсонським апеляційним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/23103/23. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 з 01.01.2022 року на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, виданої Херсонським апеляційним судом. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - ОСОБА_1 з 01.01.2023 року на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року, виданої Херсонським апеляційним судом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом неправильно застосовано норми матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що апелянтом жодних рішень стосовно відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача не приймалось, оскільки зазначені рішення приймались за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Щодо суті спірних правовідносин апелянт зазначає, що після 18.02.2020 року не змінювались розміри суддівської винагороди, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді також не змінювався, тому підстави для перерахунку щомісячного грошового утримання позивача на підставі наданих нею довідок Херсонського апеляційного суду відсутні.

Позивач надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та винести окрему ухвалу стосовно посадової особи Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою припинення порушень в подальшому конституційних прав суддів у відставці.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 15.12.2016 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року по справі №420/23103/23 визнано протиправними дії Херсонського апеляційного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки №12-23/20/2023 від 24.08.2023 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2022 року, відповідно до положень ст.7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 2102 грн. та без застосування регіонального коефіцієнту 1,1.

Зобов`язано Херсонський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481 грн. та регіонального коефіцієнту - 1.1.

Визнано протиправними дії Херсонського апеляційного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки №12-23/21/2023 від 24.08.2023 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01 січня 2023 року, відповідно до положень ст.7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 2102 грн. та без застосування регіонального коефіцієнту 1,1.

Зобов`язано Херсонський апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684 грн. та регіонального коефіцієнту - 1.1.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року по справі №420/23103/23 Херсонський апеляційний суд виготовив наступні довідки:

1) довідку №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2022 року;

2) довідку №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 року.

З метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезазначених довідок, позивач 09.02.2024 року звернулась з відповідними заявами (заява за №181 щодо перерахунку по довідці №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року та заява за №182 по довідці №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За принципом екстериторіальності одна з заяв позивача від 09.02.2024 року була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким було прийнято рішення №06 від 16.02.2024 року про відмову у перерахунку пенсії. В якості підстави для відмови зазначено те, що до заяви про перерахунок пенсії не долучено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/23103/23, на підставі якого була виготовлена довідка №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року.

В матеріалах справи наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, адресований на виконання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перегляду його рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача №06 від 16.02.2024 року, оскільки підстави щодо прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії з посиланням на відсутність примірника рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі №420/23103/23 відсутні, з огляду на що Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області потрібно повернутись до перегляду заяви позивача від 09.02.2024 року №181 та винести вмотивоване рішення. З вказаного листа вбачається, що позивач звернулась до пенсійного органу 09.02.2024 року із заявою №181 про перерахунок її довічного утримання судді у відставці на підставі довідки №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді станом на 01.01.2023 року, яка пізніше була переправлена на розгляд саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Враховуючи вищевказаний лист, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було прийнято рішення №06 від 15.03.2024 року на заміну рішення №06 від 16.02.2024 року. В якості підстави для відмови у вказаному рішенні зазначено вже іншу підставу, а саме відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з більшої заробітної плати згідно довідки №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року, яку видав Херсонський апеляційний суд, оскільки розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 року не змінювався.

Крім того, за принципом екстериторіальності інша заява позивача від 09.02.2024 року про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Херсонського апеляційного суду №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2022 року, була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким було прийнято рішення п/с №06 від 09.02.2024 року про відмову в перерахунку пенсії. В якості підстави для відмови зазначено те, що базовий розмір посадового окладу місцевого та апеляційного суду в порівнянні з минулим роком не змінювався та становив 2102,00 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями територіальних органів пенсійного фонду про відмову у перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Херсонського апеляційного суду №12-23/33/2024 від 08.02.2024 року та №12-23/32/2024 від 08.02.2024 року, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та приймаючи рішення, виходив з того, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2022 року у розмірі 2 481,00 грн. та на 1 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 грн. на іншу розрахункову величину, яка Законом України №1402-VIII не передбачена, а саме - прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн., свідчить про неправомірність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладене.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст. 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною 1 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Конституційний Суд України в п. 4.1 рішення від 11 березня 2020 року в справі № 4-р/2020 з посиланням в тому числі на норми міжнародного права зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював юридичні позиції щодо незалежності суддів, зокрема їх належного матеріального забезпечення, зміни розміру суддівської винагороди, рівня довічного грошового утримання суддів у відставці (рішення Конституційного Суду України від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013, від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016, від 4 грудня 2018 року № 11 -р/2018, від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020.

Конституційний Суд України послідовно вказував: однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у виці матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому (перше речення абзацу третього пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, перше речення абзацу шостого підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, друге речення абзацу шостого підпункту 3.2., абзаци двадцять сьомий, тридцять третій, тридцять четвертий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018).

Гарантії незалежності суддів зумовлені конституційно визначеною виключною функцією судів здійснювати правосуддя (ч. 1 ст. 124 Основного Закону України).

Відповідно до положень ч.3, 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Ключовим питанням у цій справі є правомірність визначення у довідках про розмір суддівської винагороди для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з приписів статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.

Апеляційний суд наголошує, що при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди суб`єкти владних повноважень повинні керуватися виключно Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Законом України «Про прожитковий мінімум», які не передбачають встановлення окремого розміру прожиткового мінімуму для суддів, при цьому застосування статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», в частині застосування до розрахунку суддівської винагороди розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб 2102 гривні прямо суперечить статті 130 Конституції України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 7 Законів України «Про Державний бюджет України», статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі №360/503/21, від 10 листопада 2021 року у справі №400/2031/21, від 22 червня 2023 року у справі №400/4904/21, від 24 липня 2023 року у справі №280/9563/21, від 25 липня 2023 року у справі №120/2006/22-а, від 26 липня 2023 року у справі №240/2978/22, від 27 липня 2023 року у справі №240/3795/22, від 02 серпня 2023 року у справі № 560/5597/22, від 15 серпня 2023 року у справі № 120/19262/21-а, від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 21 вересня 2023 року (справа № 380/25627/21), та відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Слід також зазначити, що зміна розміру складових суддівської винагороди підтверджена судовим рішенням у справі №420/23103/23, яке набрало законної сили та на виконання якого були видані вище вказані довідки від 08.02.2024 року №12-23/33/2024 та №12-23/32/2024 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини врегульовані Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (далі Порядок №3-1).

Зокрема, положеннями пункту 6 розділу IV Порядку №3-1 чітко визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

У даному випадку, Херсонський апеляційний суд є єдиним уповноваженим органом, який наділений відповідними повноваженнями щодо визначення складових довідки про суддівську винагороду для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому вказані повноваження не входять до компетенції пенсійного органу.

Колегія суддів вважає, що отримавши відповідну довідку від уповноваженого органу, пенсійний орган не має права перебирати на себе його дискреційні повноваження та самостійно визначати відповідні складові суддівської винагороди.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області п/с №06 від 09.02.2024 року та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку довічного грошового утримання є протиправними та підлягають скасуванню, чим спростовують доводи апелянта у цій частині.

Відносно доводів апелянта в частині розгляду заяв позивача за принципом екстериторіальності іншими територіальним органами Пенсійного фонду України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №3-1 визначено, що приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, ного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961.

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Водночас, враховуючи положення статті 245 КАС України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Апеляційний суд вважає, що оскільки позивач перебуває на пенсійному обліку саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області, яке уповноважене виплачувати позивачу виплату відповідного довічного грошового утримання, зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідок від 08.02.2024 року є найбільш ефективним способом захисту порушених прав позивача, який забезпечить належне вирішення спору.

Крім того, стосовно клопотання апелянта про винесення окремої ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, з наведеного вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а не його обов`язком, що узгоджується із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 140/506/22, від 13 листопада 2023 року у справі № 240/11485/22, від 07 грудня 2023 року у справі № 420/21182/21, від 10 січня 2024 року у справі №320/4936/23, від 14 березня 2024 року у справі №420/10595/2. в постанові від 13 червня 2024 року у справі № 826/3979/18

Водночас, у спірних правовідносинах суд не вбачає наявності підстав для прийняття окремої ухвали, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, допущені відповідачами по справі порушення відносно не проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці охоплюються предметом спору, та були вирішені під час розгляду даної справи, а тому відсутні підстави для вжиття судом додаткових заходів реагування, передбачених статтею 249 КАС України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.10.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька