Справа № 120/6679/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 жовтня 2024 р. Справа № 120/6679/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач , в/ч НОМЕР_1 ), про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати за період з 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р. додаткової грошової винагороди у порядку постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зоні бойових дій;

- зобов`язання нарахувати та виплатити за період з 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р. додаткову грошову винагороду у порядку постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зоні бойових дій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що проходив військову службу в Збройних Силах України на особливий період воєнного стану у складі військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з проходженням військової служби на період дії воєнного стану, мав право на отримання додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Разом з тим, відповідачем не було нараховано позивачу додаткову винагороду.

Ухвалою суду від 06.06.2024 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Також поновлено строк звернення до суду.

Ухвалами від 02.07.2024 р., 30.07.2024 р., 10.09.2024 р. витребувано додаткові докази у справі.

Письмової позиції від відповідача не надходило, хоча ухвала про відкриття доставлена до електронного кабінету відповідача 06.06.2024 р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2022 р. ОСОБА_1 включено до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2022 р. ОСОБА_1 залучено з 14.08.2022 р. до сил і засобів, які виконують бойове завдання.

Відповідно до витягу №2269 з Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 , який містить стисле висвітлення ходу бойових дій зазначено про наступне:

- на виконання БР ОСУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 12.08.2022 р. та БР ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 14.08.2022 р. , 17.08.2022 р. здійснено переміщення комбінованим способом та зосереджено ОКП військової частини НОМЕР_2 з районі із центром Новогродівка;

- з 04.11.2022 р. по 10.11.2022 р. у відповідності до бойового розпорядження здійснено переміщення в район відновлення боєздатності.

Даний витяг з Журналу бойових дій сформований для надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 . Також, витяг містить інформацію про наявність довідки №8209 від 31.12.2022 р. стосовно безпосередньої участі в бойових діях ОСОБА_1 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №243 від 02.11.2023 р. переміщено особовий склад з Донецької області до с. Ульянівка Миколаївської області. Також, в наказі зазначено , що ОСОБА_1 при виконанні бойового завдання виключено з продовольчого забезпечення з 04.11.2022 р. по 07.11.2022 р.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахуваня та невиплати додаткової винагороди за час проходження військової служби у відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині не нарахування та не виплати додаткової винагороди і зобов`язання нарахувати та виплатити таку , суд керується та виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 (далі - Постанова № 168 в редакції чинній станом на 14.08.2022 р.) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунтком 2-1 даної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.91 N 1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону N 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 N 98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.04.2022 за №382/37718, внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу 1 пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови N 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 N 248/1217, від 25.03.2022 N 248/1298, від 18.04.2022 N 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 N 912/з/29.

В окремому дорученні від 23.06.2022 N 912/з/29, яке діяло протягом періоду, за який просить виплатити позивач винагороду, Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Пунктом 3 цього окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цього ж окремого доручення установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку N 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку N 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

За обставинами цієї справи, зокрема наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2022 р. ОСОБА_1 залучено з 14.08.2022 р. до сил і засобів, які виконують бойове завдання.

Також, витяг №2269 з Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 містить інформацію щодо перебування складу особової частини, в тому числі ОСОБА_1 в районі бойових дій в період з 17.08.2022 р. та з 04.11.2022 р. по 10.11.2022 р.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №243 від 02.11.2023 р. переміщено особовий склад військової частини НОМЕР_2 з Донецької області до с. Ульянівка Миколаївської області.

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.09.2022 р. №237, від 01 жовтня 2022 року № 262 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", від 01 листопада 2022 року № 282 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", від 02 грудня 2022 року № 311 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", Донецька область в період з 1.08.2022 р. по 31.08.2022 р., 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 20222 року року входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Із змісту вищевказаних наказів Головнокомандувача Збройних Сил України випливає, що вся територія Донецької області була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій з 01 серпня 2022 року до 30 листопада 2022 року включно.

Окрім того, ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд акцентує увагу, що відповідач позову не подав, заперечень щодо участі позивача в бойових діях у спірний період не надав, що трактується судом як визнання позову.

За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач належними доказами підтвердив своє право на виплату додаткової винагороди у відповідному розмірі.

Відтак, суд керуючись ст. 245 КАС України обирає інший спосіб захисту та вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати збільшеної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в розрахунку на місяць пропорційно участі в таких діях з 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р., з урахуванням фактично сплачених сум та зобов`язати нарахувати та виплатити збільшену додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в розрахунку на місяць пропорційно участі в таких діях з 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р., з урахуванням фактично сплачених сум.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, відтак такий не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Окремо щодо поданої заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, докази чого, як зазначає позивач в позовній заяві, будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення, суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За текстом пункту 1 частини першої статті 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 22.12.2023 року., додаткову угоду та квитанцію до прибуткового ордеру №10/05/2024 від 27.03.2024 р.

Як видно з матеріалів справи, 22.12.2023 року між позивачем та адвокатом Федик Ю.Ю. укладено договір на надання правничої допомоги. За умовами цього договору адвокат надає правову допомогу клієнту у віх справах пов`язаних із захистом та відновленням порушених прав.

Згідно додаткової угоди від 10.052024 р. адвокат зобов`язується підготувати позовну заяву щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди за період з 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р. П.2 даної угоди встановлено розмір гонорару 25 000 грн.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 р. по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Окремо суд вказує, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц (http://surl.li/hrmqh) було сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Так в договорі про надання правової допомоги №26/03-2024 від 26.03.2024 року. вказано перелік послуг , які мають бути надані, зокрема, підготовка позову, відповіді на відзив та заяв із процесуальних питань.

Проаналізувавши розрахунок витрат на надання правової допомоги та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.

Відтак, суд доходить висновку, що витрати на правничу допомогу понесені позивачем підлягають зменшенню та відшкодуванню в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в розрахунку на місяць пропорційно участі в таких діях 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р., з урахуванням фактично сплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі до 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в розрахунку на місяць пропорційно участі в таких діях 17.08.2022 р. по 10.11.2022 р., з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ін НОМЕР_4 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Повний текст рішення сформовано 3.10.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна