Справа № 420/6225/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6225/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року, прийнятого в порядку письмового провадження суддею Радчук А.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області) в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки № 10/25 від 29.10.2008 року, виданої Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зробити перерахунок розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки № 10/25 від 29.10.2008 року, виданої Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД».

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що Позивач перебуває на обліку в Подільському відділі обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії, не було врахований заробіток під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, що підтверджується довідкою № 10/25 від 29.10.2008 року.

З цією метою Позивач звернувся до Відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, проте Відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю первинних документів.

В свою чергу, таку відмову у перерахунку розміру пенсії з врахуванням заробітної плати за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року Позивач вважає протиправним, що призводить до порушення гарантоване державою право на гідне пенсійне забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області, які полягають у відмові врахування заробітної плати для обчислення пенсії за 60 календарних місяців страхового стажу за бажанням ОСОБА_1 , а саме за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням заробітної плати (доходи) за 60 календарних місяців, а саме за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року страхового стажу на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн..

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та винести нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, сторона зазначає, що судом першої інстанції не було враховано наявність об`єктивних сумнівів щодо законності видачі спірної довідки про заробітну плату за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року (довідка видана більше ніж через рік після ліквідації підприємства), а також враховуючи неможливості підтвердження відомостей, зазначених у такій довідці, через ліквідацію підприємства та відсутності документів підприємства в державних архівах. В свою чергу, сама наявність довідки про заробітну плату не є безумовною підставою для її врахування органами Пенсійного фонду України. Обов`язковою умовою є підтвердження відомостей з такої довідки первинними документами. Вказаний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12.06.2019 року по справі № 752/21038/16-а, який не було враховано судом першої інстанції.

Крім цього, скаржник зазначає, що Позивач не був позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на врахування відомостей про заробітну плату за будь-які 60 місяців до 01.07.2000 року, однак належних дій для реалізації такого права Позивач не вчинив, оскільки чинним законодавством передбачена можливість для осіб отримати довідку про заробітну плату у разі ліквідації підприємства при відсутності документів підприємства в архівних установах.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058).

Звернення Позивача до суду з даним позовом обумовлено відмовою Відповідача врахувати для розрахунку пенсії заробітну плату за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки № 10/25 від 29.10.2008 року.

Листом ГУ ПФУ в Одеській області від 26.01.2024 року вих. № 3044-1378/С-02/8-1500/24 на звернення Позивача щодо пенсійного забезпечення повідомлено, що Позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючій особі при страховому стажі 39 років 4 місяці (враховано по 31.07.2011), середньомісячній заробітній платі 6 571, 37 грн. (коефіцієнт заробітку 0, 88742), визначеній за період з 01.01.1981 року по 31.12.1985 року згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 31.10.2008 року за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становить 3 869, 02 грн., де: розмір пенсії за віком 2 584, 72 грн.; доплата 65-ти річним до 2 840 грн. 255, 28 грн.; доплата 65-ти річним до 3 120 грн. 280, 00 грн.; доплата за 14 років понаднормативного стажу 293, 02 грн.; компенсаційна виплата 75-ти річним 456, 00 грн. Частиною 1 статті 40 Закону передбачено, що заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року враховується для обчислення пенсії за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. Довідка № 10/25 від 29.10.2008 року видана Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД» про заробітну плату за період роботи з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, яка долучена до заяви від 16.03.2018 року про перерахунок пенсії, не врахована до розрахунку заробітної плати, оскільки відсутня інформація про підтвердження їх первинними документами. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначене підприємство припинило свою діяльність. Згідно з базою даних Департаменту архівної справи та діловодства документи на зберігання не передавались.

У матеріалах справи та у пенсійній справи Позивача наявна довідка № 10/25 від 29.10.2008 року, видана Одеським обласним виробничо-технічним центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового комітету «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД», про заробіток для обчислення пенсії за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 рр..

Довідка видана за формою, що затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 224/30, на підставі особових рахунків за 1989-1993 рр., із гербовою печаткою підприємства 2, за підписами керівника ОСОБА_2 , головний бухгалтер ОСОБА_3 ..

У пенсійній справі наявний лист ГУ ПФУ в Одеській області, адресований начальнику Подільського ОУПФУ Одеської області, щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату № 10/25 від 29.10.2008 року, яким повідомлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначене підприємство припинило свою діяльність, дата запису 04.09.2007 року. Згідно з базою даних Департаменту архівної справи та діловодства документи на зберігання не передавались.

Таким чином, спірним у даній справі є питання щодо врахування для розрахунку розміру пенсії заробітної плати Позивача за періоди з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, згідно довідки № 10/25 від 29.10.2008 року.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції, врахувавши правові висновки Верховного Суду, які містяться у постановах від 21.02.2020 року по справі № 291/99/17 та від 29.07.2020 року по справі № 341/1132/17, дійшов висновку про безпідставність відмови Відповідача у врахуванні заробітної плати для обчислення пенсії за 60 календарних місяців страхового стажу за бажанням Позивача, а саме за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року з огляду на те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при призначенні Позивачу пенсії.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Як встановлено колегією суддів, предметом спору у цій справі є правомірність дій Відповідача щодо не врахування при визначенні розміру пенсії Позивача за віком, заробітної плати за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується довідкою № 10/25 від 29.10.2008 року.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел з 01.01.2004р. визначені Законом № 1058-IV.

Частиною 1 статті 8 Закону № 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено статтею 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином, до 01.01.2004 року стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Як встановлено ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 42 Закону № 1058 передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати

Відповідно до приписів частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її (стаття 101 Закону №1788).

Також згідно з пунктом 4.2 розділу 4 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини 3 статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

В контексті викладеного, слід зауважити, що згідно вказаного Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зважаючи на вимоги пункту 4.7 розділу 4 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, правом вимагати додаткові документи від підприємств, установ та організацій наділені лише органи, що призначають пенсії. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Отже, згідно чинного законодавства перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у врахуванні заробітної плати згідно довідок при призначенні пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі № 291/99/17.

Як встановлено колегією суддів, Позивач у період з 16.03.1988 року по 02.06.2003 року працював в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД».

Зазначений трудовий стаж за період з 16.03.1988 року по 02.06.2003 року було враховано Відповідачем до страхового стажу Позивача, що дає право на призначення пенсії. Вказане підтверджується відомостями з розрахунку стажу Формою РС-право, наявних в матеріалах справи, та не заперечується Відповідачем.

Однак, при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії, не було враховано заробіток під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД» за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року.

При цьому, заробіток під час роботи в Одеському обласному виробничо-технічному спеціалізованому центрі з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД» за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року підтверджується відповідною довідкою про заробіток для обчислення пенсії за цей період № 10/25 від 29.10.2008 року, наявної в матеріалах пенсійної справи Позивача, яка була видана за формою, що затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 224/30, на підставі особових рахунків за 1989-1993 рр., із гербовою печаткою підприємства 2, за підписами керівника ОСОБА_2 , головний бухгалтер ОСОБА_3 ..

Таким чином, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії Позивача № 10/25 від 29.10.2008 року за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року, видана Одеський обласним виробничо-технічним спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД», за формою відповідає нормам чинного законодавства України та підтверджується особовими рахунками підприємства.

Колегія суддів звертає увагу, що неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у цьому випадку проведення перевірки достовірності відомостей, підтверджених в особових рахунках та визначення тарифної ставки, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 року по справі № 808/1735/18.

Окрім того, проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; територіальні органи Пенсійного фонду України мають право згідно п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону 1058. Таке право передбачене і в п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1.

Тому, з наведених норм права слідує, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі № 291/99/17.

Також Верховний Суд постанові від 08.02.2021 року по справі № 2487/68/17 дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

На переконання колегії суддів, зазначена Позивачем спірна довідка відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

В свою чергу, Відповідачем не надано жодного доказу на спростування вказаної обставини, як і не дано доказів вчинення дій направлених на встановлення того, що така довідка містить неправдиві або недостовірні дані.

Отже, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, орган Пенсійного фонду України неправомірно не врахував зазначену Позивачем довідку про заробітну плату та відмовив в перерахунку пенсії Позивача з урахуванням заробітної плати, що зазначена в такій довідці, чим порушив пенсійні права Позивача.

У цьому випадку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для неврахування довідки № 10/25 від 29.10.2008 року, виданої Одеським обласним виробничо-технічному спеціалізованим центром з метрологічного обслуговування галузей агропромислового «АГРОРЕМТЕХПРИЛАД», оскільки відсутні докази зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення роботодавцем неправдивих відомостей.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що відмова Відповідача у здійсненні перерахунку пенсії на підставі спірної довідки є протиправною, тому позов належить до задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права та не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко