Справа № 280/2789/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2789/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року (суддя Бойченко Ю.П., повне судове рішення складено 28 травня 2024 року) в справі № 280/2789/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по теперішній час; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по 27 березня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вказує на не врахування судом першої інстанції рішення Конституційного Суду України від 03 квітня 2024 року (справа № 3-18/2023(39/23, 95/23), тому вважає, що судом першої інстанції застосовано правові норми, які мають нижчу юридичну силу, ніж закон, та звужують обсяг існуючих прав позивача.

Крім того, внесені зміни до статей 14 та 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо розміру додаткової пенсії не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що позивачу призначена пенсія за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому розрахунок додаткової пенсії, розмір якої розраховується із мінімального розміру пенсії, проведений відповідно до законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, у відсотках до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційні скарги не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2), що підтверджується копією відповідного посвідчення від 14 січня 1993 року серії НОМЕР_1 , та з 25 грудня 2002 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної згідно із Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2011 року у справі № 2а-7543/2011 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 квітня 2011 року по 01 липня 2011 року у розмірі, передбаченому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

Позивач звернувся до відповідача із заявою з питань пенсійного забезпечення, на яку листом від 08 березня 2024 року № 4222-2408/С-02/8-0800/24 повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, що належать до категорії 2 у фіксованій сумі 170,82 грн.

Врахувавши, що з 03 серпня 2014 року Кабінету Міністрів України надані повноваження визначати порядок та розміри виплат додаткової пенсії, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таким актом Уряду є постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 вересня 2021 року у справі №754/12702/14-а, встановивши, що відповідач зменшив позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, до фіксованого розміру 170,82 грн, починаючи з 01 березня 2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно підлягає визнанню протиправною, а зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням раніше виплачених сум забезпечить ефективне відновлення прав позивача.

Ці висновки стали підставою для часткового задоволення позову.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25 грудня 2002 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується посвідченням від 14 січня 1993 року серії НОМЕР_1 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2011 року у справі № 2а-7543/2011 зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 квітня 2011 року по 01 липня 2011 року у розмірі, передбаченому ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка виплачена за цей період.

На звернення позивача з питання пенсійного забезпечення відповідач листом від 08 березня 2024 року № 4222-2408/С-02/8-0800/24 повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, що належать до категорії 2, у фіксованій сумі 170,82 грн.

Спірним в ці справі є питання наявності підстав для виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

Отже, Закон № 796-XII визначає, зокрема, особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За положеннями статті 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який визнано неконституційним, визначено, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що набрала чинності з 01 січня 2012 року, якою затверджено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Статтею 63 Закону України «Про статую і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01 січня 2014 року Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містив норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статті 51 даного Закону.

Кабінетом Міністрів України 25 березня 2014 року прийнято постанову №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення», якою внесено зміни до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210, відповідно до яких щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах, зокрема особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні.

Постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210, із змінами та доповненнями від 25 березня 2014 року №112, прийнята без обмеження терміну її дії, а встановлені нею розміри соціальних виплат такими, що не відповідають наявним фінансовим ресурсам Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік, на момент звернення позивача до суду визнано не було.

31 липня 2014 року до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» внесені зміни Законом України від 31 липня 2014 року №1622-VII, зокрема, доповнено Прикінцеві положення пункту 67, відповідно до яких установлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», статей 14, 22, 37 та 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту «ж» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 43 Гірничого закону України, статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відтак, саме з 03 серпня 2014 року Кабінету Міністрів України надані повноваження визначати порядок та розміри виплат додаткової пенсії, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Таким актом Уряду є постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210.

Висновок щодо застосування вищенаведених норм права (про розмір додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, передбаченої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у період з 01 січня 2014 року по 03 серпня 2014 року) наведено у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №607/4338/14, у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року в справі № 754/12702/14-а, відступу від якого не здійснено Верховним Судом, і підстав для цього не вбачає й суд при розгляді цієї справи.

Враховуючи приведені обставини та їх правове регулювання, суд погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції рішення Конституційного Суду України від 03 квітня 2024 року (справа № 3-18/2023(39/23, 95/23) суд відхиляє з таких підстав.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 розділу I Закону України «Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 29 червня 2021 року № 1584-IX, частини третьої статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII від 03 квітня 2024 року № 4-р(І)/2024 (справа № 3-18/2023(39/23, 95/23) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.

Частина третя статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Закрите конституційне провадження у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзаців восьмого, дев`ятого, десятого пункту 2 розділу I Закону України «Про внесення змін до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 29 червня 2021 року № 1584-IX на підставі пункту 4 статті 62 Закону України „Про Конституційний Суд України - неприйнятність конституційної скарги.

Конституційний Суд України за результатом посутнього аналізу статей 3, 16, 50 Конституції України, Рішення від 7 квітня 2021 року № 1-р(II)/2021 констатував, що Верховна Рада України Законом № 1584 повторно запровадила правове регулювання з тим самим недоліком, а саме визначила у частині третій статті 54 Закону № 796 мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менших, ніж їх було гарантовано Законом № 796 у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР.

Отже, в цій справі Конституційним Судом України не формулювався висновок про неконституційність встановлення Кабінетом Міністрів України розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, що передбачена статтею 51 Закону № 796-ХІІ, тому доводи позивача в цій частині є неприйнятними.

Стосовно аргументу позивача, що внесені зміни до статей 14 та 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо розміру додаткової пенсії не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, суд вказує, що відповідачем не здійснювався перерахунок пенсії позивача, яка, доречи, призначена позивачу за Законом № 2262-ХІІ, а виплачувалась додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі, встановленому Урядом, на що останній має повноваження.

Доводи відповідача, що оскільки позивачу призначена пенсія за Законом № 2262-ХІІ, тому розрахунок додаткової пенсії, розмір якої розраховується із мінімального розміру пенсії, проведений відповідно до законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, у відсотках до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суд визнає неприйнятними з тих підстав, що з 01 березня 2014 року по 03 серпня 2014 року позивачу повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі, встановленому статтею 51 Закону № 796-ХІІ.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року в справі № 280/2789/24 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року в справі № 280/2789/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко