Справа № 560/8676/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8676/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови розглядати рапорт ОСОБА_1 №664 від 04.04.2024;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 04.12.2022 по 27.03.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 №664 від 04.04.2024 та надати письмову відповідь;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виконати та надати нову довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, вказавши період з 04.12.2022 по 27.03.2023 участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 04.12.2022 по 27.03.2023, з урахуванням уже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу не в повному обсязі виплачена додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

До суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач не брав безпосередньої участі в бойових діях та не виконував бойові (спеціальні) завдання за спірний період, а тому підстави для нарахування додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн відсутні. Відповідно до довідки про доходи позивача №787 від 03.07.2024 останньому було виплачено за грудень 2022 року, січень 2023 року додаткову винагороду в розмірі 30000 грн в розумінні того, що позивач перебував в зоні бойових дій, проте бойові (спеціальні) завдання не виконував. В березні 2023 року позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн, а саме 135714 грн 30 коп. (у виплату увійшов розрахунок за березень і лютий 2023 року) в розумінні того, що позивач перебував в зоні бойових дій та виконував бойові (спеціальні) завдання.

Від ІНФОРМАЦІЯ_1 відзиву на позов не надходило.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов. Зазначає, що викладені в відзиві заперечення не спростовують наведених у позовній заяві обставин.

Від третьої особи пояснень щодо позову не надходило.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України №199 від 29.03.2024, в частині відсутнього періоду з 04.12.2022 по 27.03.2023 участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України - відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.06.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2024 запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання ухвали надати до суду письмові пояснення з приводу клопотань військової частини НОМЕР_1 щодо залучення співвідповідача та третьої особи, а також щодо того: хто в спірний період здійснював виплати ОСОБА_1 і ким вони фінансувалися?

У період з 22 липня 2024 року по 04 серпня 2024 року та з 07 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року суддя Гнап Д.Д. перебувала у відпустці.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.09.2024 залучено військову частину НОМЕР_2 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2022 №4 позивача з 15.03.2022 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.04.2024 №112 позивача з 19.04.2024 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

За змістом довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 28.06.2024 №331, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_1 дійсно в період з 23.05.2022 по 12.09.2022, з 20.09.2022 по 31.11.2022, з 01.03.2023 по 24.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в с. Руські Тишки Харківської області, м. Харків, с. Момотово Харківської обл., с. Петропавлівка Харківської обл., с. Курилівка Харківської обл., с. Ямпіль Донецької обл., с. Озерне Донецької обл.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому просив нарахувати на підставі копій доданих документів додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави - агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах в період за грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року).

Рапорт зареєстрований у військовій частині НОМЕР_1 04.04.2024 за №664, однак станом на момент розгляду справи доказів його розгляду відповідачем не надано.

Позивач, вважаючи порушеними його права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в період з 04.12.2022 по 27.03.2023, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 2 статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Міністр оборони України 25.03.2022 прийняв рішення №248/1298 (чинне на час виникнення спірних правовідносин) про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, яке того ж дня телеграмою №248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Згідно з пунктом 1 Постанови №168 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 2 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Відповідно до пункту 3 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298, райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість, (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Як встановив суд, позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в періоди з 23.05.2022 по 12.09.2022, з 20.09.2022 по 31.11.2022, з 01.03.2023 по 24.07.2023, про що свідчить довідка від 28.06.2024 №331. Тобто у спірний період безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації підтверджена.

Однак, позивач вважає, що відповідачем безпідставно не враховано участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в періоди з 04.12.2022 по 27.03.2023, а тому, ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про нарахування додаткової винагороди за спірний період.

Разом з тим, як вказує позивач у позовній заяві, що не спростовано відповідачем, жодних дій щодо поданого позивачем рапорту вчинено не було.

Крім того, суд ухвалою від 25.06.2024 витребовував у військової частини НОМЕР_1 інформацію чи подавався особисто, чи іншими засобами рапорт військовослужбовцем ОСОБА_1 про нарахування додаткової винагороди, якщо рапорт подавався, то вказати його реєстраційний номер, та результат його розгляду.

Від військової частини НОМЕР_1 до суду жодних документів не надходило.

А тому, суд враховує, що рапорт позивача не вирішений в межах 30-денного строку, як це передбачає пункт 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних силах України, що дає підстави для висновків про зловживання з боку відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про нарахування додаткової винагороди від 03.04.2024.

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах, так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірності бездіяльності щодо не розгляду рапорту про нарахування додаткової винагороди.

Однак, щодо обраного позивачем способу захисту, то суд зазначає наступне. Так, позивача просить: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови розглядати рапорт ОСОБА_1 №664 від 04.04.2024; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 04.12.2022 по 27.03.2023; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 №664 від 04.04.2024 та надати письмову відповідь; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виконати та надати нову довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, вказавши період з 04.12.2022 по 27.03.2023 участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 04.12.2022 по 27.03.2023, з урахуванням уже виплачених сум.

У цій справі судом встановлено, що рапорт про нарахування додаткової винагороди по суті розглянутий не був. А тому, на переконання суду зазначені позовні вимоги є необґрунтованими і передчасними, оскільки стосується подій майбутніх правовідносин, відносно яких відсутні об`єктивні дані існування у владного суб`єкта наміру на недотримання закону та порушення прав позивача.

Судом не надана оцінка наявності чи відсутності у позивача права на нарахування додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ №168 в розмірі 100000, адже такі повноваження належать до виключної дискреції посадових осіб військової частини, зокрема, при розгляді рапорту від 03.04.2024. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність дій чи бездіяльності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у спірних правовідносинах у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Однак, втручатись в дискреційні повноваження роботодавця, значить підмінювати його і тим самим розділяти з ним відповідальність за функціонування ввірених йому підрозділів, що призводить на розбалансування діючої системи органів державної влади. Дискреційні повноваження роботодавця не є необмеженими, адже положення частини 2 статті 19 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач здійснює свою діяльність як суб`єкт владних повноважень, а отже діяльність його посадових осіб має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування. При цьому суд нагадує, що зміст принципу належного урядування передбачає, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються (Рішення ЄСПЛ у Справі Рисовський проти України (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року).

Таким чином, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені статтею 245 КАС України, положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог та з метою відновлення порушених прав позивача змінити спосіб захисту порушеного права шляхом: визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 від 03.04.2024 та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 від 03.04.2024, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. А тому, суд не вбачає підстав для вжиття судом більш розширеного способу захисту порушених прав як того просить позивач.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

Наведене свідчить, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту про нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 від 03.04.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт про нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 від 03.04.2024, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )
Третя особа:Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуюча суддя Д.Д. Гнап