Справа № 278/3486/24
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/3486/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого суді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 13.02.2024 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 01.02.2024 року стосовно нього Муніципальною інспекцією Житомирської міської ради була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн згідно якої він, 01.02.2024 року о 14:01 год у м. Житомирі по вул. Київська, 39, порушив правила зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 3.34 ПДР України.

Зазначив, що з даною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а постанова серії РАП № від 13.02.2024 року є, на його переконання, сфальстфікованою, оскільки відсутні підстави для її складання.

Вказав, що про розгляд адміністративної справи в установленому порядку з боку інспекціїї він повідомлений не був, відтак у нього була відсутня можливість проплатити 50 % від суми штрафу у добровільному порядку.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 15-16).

Представником відповідача подано відзив на позов (а.с. 19-24), в якому зазначає наступне.

Інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В. В. 01.02.2024 року о 14 год. 01 хв. було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою вул. Київська, а саме в районі будинку 39, чим порушено п.п. 3.34 п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами) (далі - Правила), відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт порушення п.п. 3.34 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху було зафіксовано технічним засобом (планшетом) із заводським номером 86QAC4670NXA23F0037, який має сертифікат відповідності Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (а.с. 26).

Матеріали справи містять фотодокази із зображенням декількох ракурсів автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 із відображенням дати порушення 01.02.2024; часу фотофіксації 14:01; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів: вул. Київська у районі будинку 36; відповідних географічних координат: 50.2587400, 28.67051510.

У результаті отриманої інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів було встановлено, що відповідальною особою, за якою зареєстровано транспортний засіб з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , є громадянин ОСОБА_1

13.02.2024 року інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ІЖ №00062624 та направлено рекомендованим листом з повідомленням на адресу місце реєстрації (проживання) фізичної особи, зазначену в ЄДРТЗ.

Посилаючись на наведене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року (а.с. 37) здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог. Зазначив, що вони з дружиною та дитиною їхали у авто і думали припаркуватися, проте інспектор повідомив, що паркуватися у даному місці не можна, тому він почав виїзджати, однак інспектор почав фотографувати його на тому ж місці. Позивач зазначив, що копію повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності чи постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор останньому не надав; інспектор не розміщував вказане повідомлення на лобовому склі авто; засобами поштового зв`язку останній такі документи також не отримував. Повідомив, що він визнає факт скоєння правопорушення - паркування ним авто у недозволеному місці, і він готовий був сплатити 50 % штрафу, як передбачено умовами повідомлення протягом 10 банківських днів, однак такого повідомлення він не отримував, як і не отримував самої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у визначений законодавством строк, а отримав її копію лише 17.06.2024 року після здійснення запиту до Муніципальної інспекціїї.

Представник Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Григор`єва А. О. заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Зазначила, що на фото зафіксовано авто на місці правопорушення. Пояснила, що у інспектора не має повноважень встановлювати особу правопорушника на місці правопорушення. Оскільки відповідальність за скоєне правопорушення покладається на відповідальну особу - фізичну особу, за якою зареєстровано автотранспортний засіб, інспектор має встановити таку особу, зробивши запит у відповідний реєстр.

Інспектор ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що він виявив правопорушення та почав його фіксувати; в цей момент підійшов невідомий громадянин і почав запитувати чого фотографую авто; він не зміг зупинити фіксацію і пояснив громадянину про це. Вказав, ща момент фіксації в авто нікого не було; повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності він розмістив на лобовому склі зі сторони пасажира. Повідомив, що у інспектора з паркування немає повноважень перевіряти документи у водія в момент виявлення правопорушення, щоб встановити його особу та належність на праві власності (користування) автотранспортного засобу. Постанову про накладення адміністративного стягнення відповідачу було скеровано засобами поштового зв`язку одразу після з`ясування данних про особу в порядку ст. 14-2 КУпАП.

Щодо поновлення строку звернення до суду із позовом суд зазначає наступне.

Строк звернення позивача до адміністративного суду підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин з огляду на таке.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 13.02.2024 року отримана позивачем 11.06.2021 року (а.с. 6). Із позовною заявою позивач звернувся до суду 20.06.2024 року (а.с. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС).

Згідно до ч. 3 ст. 123 КАСУ, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАСУ).

Відтак суд вважає справедливим у цій справі поновити позивачу пропущений строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 13.02.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с. 3).

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2024 року о 14:01 год транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, р.н. НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 39, чим порушено вимоги п. 3.34 Розділу 33 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 №1306, в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено".

Факт порушення п.п. 3.34 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху було зафіксовано технічним засобом (планшетом) із заводським номером 86QAC4670NXA23F0037, який має сертифікат відповідності Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (а.с. 26).

На фотофіксації видно, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOURAN, р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в зоні дії знака 3.34. Табличка 7.18 «Крім осіб з інвалідністю» під знаком 3.34 відсутня (а.с. 25, 27-29).

За положеннями ст. 279-1 КУпАП вбачається, що днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» внесено зміни до законодавчих актів, що регулюють в тому числі питання контролю за дотримання Правил дорожнього руху в частині стоянки та зупинки транспортних засобів. Пунктом 4 Прикінцевих положень вказаного Закону органам місцевого самоврядування рекомендовано вжити заходів щодо збільшення чисельності посадових осіб місцевого самоврядування для прийняття на службу в органи місцевого самоврядування інспекторів з паркування.

Муніципальна інспекція діє на підставі положення, яке затверджено рішенням Житомирської міської ради від 25.03.2021 №93 «Про внесення змін до Положення про муніципальну інспекцію Житомирської міської ради» (а.с. 38-41).

Статтею 219 КУпАП визначено, що виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою та третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою та третьою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 1521 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 02.06.2021 № 572 «Про уповноваження інспекторів з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення» уповноважено спеціалістів 1-ї категорії інспекторів з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122 (у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладати адміністративні стягнення (а.с. 42).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2791 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовано в режимі фотозйомки, інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності містить відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядатиметься справа. Також містить інформацію про технічний засіб яким здійснено фотофіксацію адміністративного правопорушення, посилання на офіційний Веб-сайт: https://my.zt-rada.gov.ua/Inps муніципальної інспекції Житомирської міської ради, де розміщено фото/ відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Під час розгляду справи суду не було надано доказів розміщення інспектром вказаного повідомлення на лобовому склі авто на місці сидіння пасажира; не містять таких доказів і матеріали відеофіксаціїї, надані відповідачем.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем порядку притягнення останнього до адміністративної відповідальності в частині нерозміщення повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі авто, чим порушені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в частині можливості оплати останньої 50 % штрафу.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 279-1 КУпАП зазначено, що за запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

В ч. 5 ст. 279-1 КУпАП зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 ст. 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 (д) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Судом установлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він здійснив зупинку транспортного засобу в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 39, у місці, де це заборонено п.3.34 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановю КМУ від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4в ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Також визначено, що зона дії знаку 3.34 від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху зупинка та стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Правовою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме - зупинка в зоні дії знаку 3.34 "Зупинку заборонено", підтверджується фотоматеріалами долученими до справи (а.с. 25, 27-29).

Відповідачем з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки водієм транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOURAN, р.н. НОМЕР_1 , здійснено фотофіксацію в кількості вісім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням дати і часу (моменту).

Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини, викладені в оскаржуваній постанові; крім того, вказаний факт скоєння ним правопорушення він визнає та не оспорює.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 2 та 3 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, та висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 13.02.2024 року, на переконання суду, не винесена у відповідності до вимог чинного законодавства через порушення порядку притягнення відповідача до адміністративної відповідальності з боку суб`єкта владних повноважень.

При цьому судом не беруться до уваги доводи позивача, що йому засобами поштового зв`язку не надходила спірна постанова, оскільки матеріалами справи підтверджено, що інспектор з паркування направив постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену відносно позивача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації, яку позивач не отримав (а.с. 31-32), як і не беруться до уваги його доводи щодо неможливості складання постанови у відсутності правопорушника, оскільки закон такої вимоги не містить.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідність відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки стороною відповідача не спростовано належними доказами порушення останнім порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути судовий збір на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 605,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строк для оскарження постанови у справі про адмістративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову провідного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням Муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута Віталія Володимировича серії РАП № від 13 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Муніципальної інспекції Житомирської міської ради на користь держави 605,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Дубовік