Справа № 520/19419/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

02 жовтня 2024 р. справа № 520/19419/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 20.12.2020 по 07.06.2024 року, з урахуванням розміру середньоденного грошового забезпечення, обрахованого відповідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, за період затримки розрахунку при звільненні за 183 календарних дні в сумі 95741,94 (Дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок одну гривню 94 коп.), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав порушення позивачем місячного строку звернення до суду передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суд, дослідивши подане клопотання та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Приписами статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час, положеннями ч.ч. 1 та 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Так, Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Офіційне тлумачення положенням вказаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9-рп/2013, з огляду на позицію та правові висновки якого щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22.

З матеріалів справи встановлено вимоги позивача стосуються надання оцінки бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2020 №310 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 20.12.2020, тобто у період дії вищезазначеної редакції ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 по справі №520/23077/23 позивачу 06.05.2024 були виплачені кошти на суму 27644,02 грн. (перерахований розмір посадового окладу) та 07.06.2024 кошти на суму 184687,01 грн. (індексація грошового забезпечення).

До суду з даним позовом позивач звернувся 10.07.2024, надіславши позовну заяву поштовим відправленням 08.07.2024, тобто в межах як місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 статті 122 КАС України, так і тримісячного строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було пропущено строк на звернення до суду, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Таким чином, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 122, 123, 243, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина Лук`яненко