Справа № 480/6354/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 р. Справа № 480/6354/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2021, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, по справі № 480/6354/21

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Сумській області (надалі по тексту позивач, ГУ ДПС у Сумській області) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ) в якій просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 11564 грн 52 коп., з них:

з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500) на суму 8 720 грн. 15 коп.;

військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001) на суму 2 334 грн. 37 коп.;

адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС - районний рівень) (код податку 21081103) на суму 510 грн. 00 коп.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 11 564 (одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн 52 коп., з них:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500) на суму 8 720 (вісім тисяч сімсот двадцять) грн 15 коп. отримувач ГУК Сум.обл/Л-Долинська СТГ/11010500 на р/р UА0018532; код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;

- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001) на суму 2 334 (дві тисячі триста тридцять чотири) грн 37 коп. отримувач ГУК Сум.обл/Л-Долинська СТГ/11011001 на р/р UA0018532; код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998;

- адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС - районний рівень) (код податку 21081103) на суму 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп. отримувач ГУК Сум.обл/Л-Долинська СТГ/21081100 на р/р UA18532; код отримувача (ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка одержувача 899998.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що податок на доходи фізичних осіб у розмірі 6225 грн 00 коп. та військовий збір у розмірі 1867 грн 50 коп., через несплату яких, на думку позивача, у відповідача виник спірний податковий борг, відповідачем було сплачено згідно квитанцій 0.0..1 від 12.12.2019 року та № 0.0..1 від 12.12.2019 року, а тому висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 11564 грн 52 коп. є безпідставними.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг у розмірі 11564 грн 52 коп., надсилалися відповідачу за податковою адресою, наявною у позивача, про зміну податкової адреси відповідач позивача не повідомив, вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не були, визначені такими податковими повідомленнями-рішеннями суми податкових зобов`язань відповідачем не сплачено, а тому такі суми набули статусу податкового боргу, а отже судом першої інстанції правомірно стягнуто спірний податковий борг.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC «Податковий блок», у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500); військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001); адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС - районний рівень) (код податку 21081103) на загальну суму 11 564 грн 52 коп., з них: основний платіж - 8 092,50 грн.; штрафна санкція - 2 703,12 грн.; пеня - 768,90 грн (а.с. 5).

Податковий борг відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11010500) виник в результаті нарахування відповідно до винесеного на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45 (а.с. 14-21) податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р. на суму 7781,25, з яких: податкове зобов`язання - 6 225,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 1556,25 грн. (а.с. 9).

Також, до відповідача застосовані штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р. на суму 170,00 грн, винесеного на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45 (а.с. 8).

Крім цього, відповідачу нараховано пеню відповідно до ст. 129 ПК України на суму 768,90 грн.

Податковий борг відповідача з податку на військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код податку 11011001) виник в результаті нарахування відповідно до винесеного на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45 податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р. на суму 2334,37 грн., з яких: основний платіж - 1 867,50 грн., штрафні (фінансові) санкції - 466,87 грн. (а.с. 11).

Крім цього, до відповідача застосовані штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р., винесеного на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45, на суму 510 грн. (а.с. 12).

Наведені рішення податкового органу в адміністративному чи судовому порядку оскаржені не були.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог про стягнення податкового боргу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.137п.14.1ст.14 Податкового кодексу України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами п.95.1ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, право контролюючого органу на звернення до суду щодо стягнення коштів, що належать платнику податків виникає за наявності у платника податків податкового боргу.

Згідно пп.14.1.175. п.14.1ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, не сплачене платником податків у встановлений ПК України строк узгоджене грошове зобов`язання набуває статусу податкового боргу.

З матеріалів справи слідує, що податковим повідомленням-рішенням № від 21.04.2020 р., винесеного на підставі акту від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33- 03//45, відповідачу нараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 7781,25, з яких: податкове зобов`язання - 6 225,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1556,25 грн. (а.с. 9).

Також, відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р., винесеного на підставі акту від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45, до відповідача застосовані штрафні санкції на суму 170,00 грн.

Крім цього, відповідачу нараховано пеню відповідно до ст. 129 ПК України на суму 768,90 грн.

Також, податковим повідомленням-рішенням № від 21.04.2020 р., винесеного на підставі акту від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45, відповідачу нараховано військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 2334,37 грн., з яких: основний платіж - 1 867,50 грн., штрафні (фінансові) санкції - 466,87 грн.

Крім цього, до відповідача застосовані штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 21.04.2020 р., винесеного на підставі акту від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45, на суму 510 грн.

Позивач наголошує, що вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені відповідачем не були, податкові зобов`язання є узгодженими, визначені вказаними податковими повідомленнями-рішеннями суми податкового зобов`язання у розмірі 11564 грн 52 коп. відповідачем не сплачені, а тому набули статусу податкового боргу, який позивач має право стягнути в судовому порядку.

Між тим, колегія суддів з такими доводами позивача не погоджується, з огляду на таке.

З акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 від 11.03.2020 р. № 261/18-28-33-03//45, на підставі якого було винесено вище вказані податкові повідомлення-рішення, слідує, що нарахування зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також штрафних (фінансових) санкцій та пені відбулося через несплату відповідачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого відповідачем доходу у вигляді дарування 1/50 частки у правi власностi на нежитловi будiвлi, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який оцiнений у розмірі 124 500, 00 грн.

Так, з матеріалів справи слідує, що згідно договору дарування вiд 08.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавсъкого мiського нотарiальноrо округу Карнарук Н.В., укладеного мiж ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 передав у власнiсть безкоштовно, а ОСОБА_4 прийняла належну Дарувальнику на правi власностi 1/50 частки у правi власностi на нежитловi будiвлi, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Дар цей сторони оцiнили в сумі 124 500, 00 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не являвся для ОСОБА_5 близьким родичем, то ОСОБА_5 відповідно до ст. ст.174, 163, 176, п.п.16-1 п.10 р.20 ПК України повинна була сплатити податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5 % - 6225,00 rрн, а також військовий збір 1,5 % -1867,50 rрн.

Між тим, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 було сплачено 6225,00 rрн податку на доходи фiзичних осiб та 1 867, 50 грн вiйськового збору, що підтверджується квитанцiями, а саме: квитанцiєю № 0.0..1 вiд 12.12.2019 про сплату податку на доходи фiзичних осiб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування в розмiрi 6 225,00 грн та квитанцiєю № 0.0..1 вiд 12.12.2019 про сплату вiйськового збору, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування в розмiрi 1 867,50 грн., а також сплачено штраф за несвоєчасне подання звіту в розмірі 170 грн., що підтверджується квітанцією № 0.0..1 вiд 12.12.2019 р.

Згідно листа Головного управління ДПС у Полтавській області від 27.09.2024 року, наданого на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 р., ОСОБА_1 станом на 25.09.2024 року перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області як фізична особа, як фізична особа підприємець не зареєстрована.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС у Полтавській області декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік де задекларувала суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6225 грн., військового збору в сумі 1867, 50.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України ОСОБА_1 сплачено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 6395 грн. та 170 грн., військовий збір 1867, 50 грн.

Згідно даних інформаційних систем ДПС України станом на 25.09.2024 р. У платника податків ОСОБА_1 на території обстлуговування ГУ ДПС у Полтавській області податковий борг відсутній.

Отже, враховуючи, що податок на доходи фізичних осіб у розмірі 6 225,00 грн., військовий збір у розмірі 1 867,50 грн та штрафну санкцію за несвоєчасну подачу декларації за 2018 рік у розмірі 170 грн. на час пройняття податкових повідомлень рішень та на час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було сплачено, то колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розмірі 8092,50 грн, а також штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2703,12 грн та пені у розмірі 768,90 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_5 податкового боргу у розмірі 11 564 грн 52 коп.

Доводи позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що аргументи відповідача про сплату податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6 225,00 грн та військового збору у розмірі 1 867,50 грн згідно квитанцій від 12.12.2019 року на увагу не заслуговують, оскільки спірний податковий борг виник відповідно до податкових повідомлень-рішень від 21.04.2020 року, а тому списанню не підлягає, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказані податкові повідомлення-рішення були прийняті саме через несплату, на думку позивача, податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6 225,00 грн та військового збору у розмірі 1 867,50 грн, які згідно наведених відповідачем квитанцій було сплачено ще до винесення таких рішень, а саме 12.12.2019 року. Також відповідачем в добровільному порядку була сплачена штрафна санкція за несвоєчасну подачу декларації за 2018 рік в розмірі 170 грн. ще до прийняття податкового повідомлення рішення на підставі якого виник податквий борг.

Доводи позивача, наведені у письмових поясненнях про те, що кошти зі сплати нарахованих позивачу податкових зобов`язань та штрафних санкцій від відповідача не надходили, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовується письмовими поясненнями ГУ ДПС у Полтавській області наведеними вище та вказана інформація наявна в інформаційно-комунікаційній системі ДПС України.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та ухвалення постанови про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення податкового боргу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із приписами п.2 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 по справі № 480/6354/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич