Справа № 200/5223/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року Справа№200/5223/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

30 липня 2024 року ОСОБА_1 , позивач, звернулась з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 23 березня 2024 року в розмірі 30% від розміру грошового забезпечення вказаного в довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» за померлого чоловіка ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 23 березня 2024 року в розмірі 30% від розміру грошового забезпечення вказаного в довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» за померлого чоловіка ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та докази по справі, які судом долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року зупинено провадження у справі №200/5223/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням суду у справі №200/4479/23 за результатом розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №200/4479/23 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

01 жовтня 2024 року позивач звернулась до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі №200/5223/24.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі №200/5223/24.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за життя її померлого чоловіка ОСОБА_2 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» направлено відповідачу довідку №6582 від 12 червня 2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №200/4479/23, яке набрало законної сили 04 квітня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області задоволено повністю, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», за винятком раніше проведених виплат.

Позивач зазначає, що відповідач має довідку про грошове забезпечення №6582/Д від 12 червня 2023 року ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року, яка видана Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» та розмір якої складає 15143,63 грн. Разом з тим, перерахунок пенсії в разі годувальника за її заявою відповідачем було проведено не з розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», а тому за підрахунками відповідача розмір її пенсійної виплати разом з призначеною щомісячною доплатою в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» складає 4722,00 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки останній повинен був обрахувати її пенсію у відповідності до вимог пункту «б» статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% від суми грошового забезпечення годувальника, вказаного в довідці про грошове забезпечення №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», а саме у розмірі 30% від 15143,63 грн., з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», загальний розмір якої повинен складати 6543,09 грн. = (15143,63 грн. х 0,3) + 2000,00 грн.

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 травня 2024 року. Відповідач зауважує, що скасування пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21 лютого 2018 року не є підставою для перерахунку пенсії в розумінні статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вказана постанова визначала виключно процедуру перерахунку та виплати пенсії, тому не має законодавчих підстав для перерахунку пенсії.

Крім того, відповідач зазначив, що підстави для перерахунку пенсії за період з 23 березня 2024 року по 30 квітня 2024 року відсутні, оскільки позивач за вказаний період на обліку, як отримувач пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не перебувала. Також відповідач зазначив, що оскільки пенсія позивачу призначена після 01 березня 2018 року на нього не розповсюджуються положення абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 грудня 1987 року укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 19 грудня 1987 року зроблено запис №171.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач є одержувачем пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 травня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» складено довідку № 6582/Д від 12.06.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії, що складається з:

посадовий оклад - 2500 грн;

оклад за спеціальним званням - 2000 грн;

надбавка за стаж служби (30%) 1350,00 грн;

надбавка за специфічні умови проходження служби 44,92% - 2627,82 грн;

надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% - 375,00 грн;

премія (в середньому розмірі за прирівняною посадою розмірі 71,06 % від грошового забезпечення) 6290,81 грн;

загальної суми 15143,63 гривень.

На заяву позивача про перерахунок пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь від 03.08.2023 про відмову в перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених статтею 63 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №200/4479/23, яке набрало законної сили 04 квітня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо не здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки № 6582/Д від 12.06.2023, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 01.12.2019 на підставі довідки № 6582/Д від 12.06.2023, виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», за винятком раніше проведених виплат.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 29 березня 2024 року складено відповідний актовий запис №105.

Відповідно до витягу з електронної пенсійної справи щодо перерахунку пенсії за пенсійною справою № МВС ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року основний розмір пенсії склав 30% грошового забезпечення (Померлий в/службовець /пенсіонер) у розмірі: 1919,04 грн., з урахуванням мінімального розміру пенсії на 1 утриманця 4722,00 грн. Із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 2500,00 грн.;

- оклад за військове звання 2000,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років 30% 1350,00 грн.;

- надб., за умови режим. обмежень, допуск ф.2 15% 375,00 грн.;

- премія 2,76% 171,81 грн.

Всього: 6396,81, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 6396,81 грн.

10 червня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№15320-14249/Ш-02/8-0500/24 надало відповідь на звернення позивача на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України від 31 травня 2024 року №ВЕБ-05001-Ф-С-24-093991, яке зареєстроване 03 червня 2024 року за №14249/Ш-0500-24, в якій зазначило наступне.

«Ви перебуваєте на обліку в Головному управлінні з 31 травня 2024 року як одержувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , призначену відповідно до статті 30 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

Пенсійна справа гр. ОСОБА_2 , який отримував пенсію відповідно до Закону №2262, зачинена у зв`язку з його смертю (дата смерті 23 березня 2024 року).

Основний розмір Вашої пенсії визначений відповідно до вимог пункту «б» статті 36 Закону №2262 на рівні 30% від суми грошового забезпечення годувальника.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» призначено щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн,

Отже, розмір Вашої пенсії складає 4722,00 грн.

Виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року по справі №200/4479/23, яке набрало законної сили 04 квітня 2024 року, не уявляється можливим, у зв`язку зі смертю позивача.».

Відповідно до протоколу з електронної пенсійної справи № МВС ОСОБА_1 від 09 серпня 2024 року основний розмір пенсії склав 30% грошового забезпечення (Померлий в/службовець /пенсіонер) у розмірі: 1919,04 грн., з урахуванням мінімального розміру пенсії на 1 утриманця 4722,00 грн. Всього призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 травня 2024 року щомісячно в розмірі 4722,00 грн.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність відмови відповідача в проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 23 березня 2024 року в розмірі 30% від розміру грошового забезпечення вказаного в довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» за померлого чоловіка ОСОБА_2 станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Умови призначення пенсій в разі втрати годувальника визначені статтею 29 Закону №2262-XII, згідно якої пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Так, непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю (пункт «б» частини четвертої статті 30 Закону № 2262-XII).

Згідно статті 36 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків; б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 45 Закону № 2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Вказані норми Закону №2262-ХІІ структурно розміщені в розділі V «Обчислення пенсії», тобто, в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. Разом із цим, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на положення наведених норм суд зазначає, що розмір пенсії у разі втрати годувальника обчислюється виходячи із грошового забезпечення (заробітку), з якого розраховується пенсія годувальнику.

Як встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №200/4479/23, яке набрало законної сили 04 квітня 2024 року, державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» складено довідку № 6582/Д від 12.06.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії, що складається з:

посадовий оклад - 2500 грн;

оклад за спеціальним званням - 2000 грн;

надбавка за стаж служби (30%) 1350,00 грн;

надбавка за специфічні умови проходження служби 44,92% - 2627,82 грн;

надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% - 375,00 грн;

премія (в середньому розмірі за прирівняною посадою розмірі 71,06 % від грошового забезпечення) 6290,81 грн;

загальної суми 15143,63 гривень.

Зазначеним рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області», за винятком раніше проведених виплат.

Тобто, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №200/4479/23, яке набрало законної сили 04 квітня 2024 року, зобов`язано здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 , померлого годувальника, виходячи із загальної суми грошового забезпечення 15143,63 грн., яка зазначена у довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Зазначене рішення суду підтверджує намір ОСОБА_2 про захист своїх прав на отримання належного йому розміру пенсії у судовому порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суду з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та 71378/10, пункт 52 рішення), а також в рішенні від 19 червня 2012 року у справі «Хонякіна проти Грузії» (Khoniakinav. Georgia, заява №17767/08, пункт 72 рішення), зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року встановлено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Отже, враховуючи, що за життя ОСОБА_2 в судовому порядку було визнано його право на перерахунок пенсії виходячи із загальної суми грошового забезпечення 15143,63 грн. станом на листопад 2019 року, у суду наявні всі підстави вважати, що розмір пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника має обраховуватись з грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , з якого повинна бути обчислена його пенсія, та яке включає як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, та премію станом на листопад 2019 року.

Відтак, станом на момент призначення позивачу пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, розмір грошового забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 для перерахунку пенсії становив 15143,63 грн.

Суд наголошує на тому, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Натомість, відповідач під час обчислення розміру пенсії позивача всупереч вимог частини першої статті 45 Закону №2262-XII, здійснив розрахунок пенсії позивача в разі втрати годувальника за основними складовими грошового забезпечення годувальника ОСОБА_2 , без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на листопад 2019 року, які визначено у довідці №6582/Д від 12 червня 2023 року, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області».

Разом із цим, як встановлено судом вище, пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено позивачу саме з 01 травня 2024 року, доказів протилежного позивачем суду не надано. Тому, суд констатує, що у позивача відсутнє право на перерахунок її пенсії в разі втрати годувальника з 23 березня 2024 року.

За таких обставин суд вважає підстави даного позову обґрунтованими частково, а право позивача на отримання пенсії в належному розмірі порушеними з боку відповідача з 01 травня 2024 року.

Крім того, суд зауважує, що не є спірним питанням у справі основний розмір пенсії позивача у відсотках від суми грошового забезпечення годувальника 30 процентів заробітку годувальника. Тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними.

Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача, відповідача належить зобов`язати здійснити позивачу з 01 травня 2024 року перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» №6582/Д від 12 червня 2023 року, з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, в цій частині вимоги адміністративного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Стосовно позовних вимог в частині перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», суд зазначає, що така вимога наразі є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує, оскільки відповідний перерахунок пенсії позивача з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, відповідачем ще не проведено. Отже підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції ID №5742-3899-6465-6681 від 29 липня 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 травня 2024 року пенсії в разі втрати годувальника, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» №6582/Д від 12 червня 2023 року, з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01 травня 2024 року перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» №6582/Д від 12 червня 2023 року, з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 04 жовтня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна