Справа № 400/1037/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 жовтня 2024 р. справа № 400/1037/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку письмового провадження, розглянув заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачадержавної установи «Новобузький виправний центр (№103)», вул. Шкільна, 1, с. Богомази, Миколаївська обл., Баштанський р-н, 55615,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до державної установи «Новобузький виправний центр (№103)».

У рішенні суд вирішив:

- визнати протиправними дії державної установи «Новобузький виправний центр (№103)» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за лютий, березень, квітень, травень 2022, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відповідно до п. 8 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.18 р. № 925/5;

- зобов`язати державну установу «Новобузький виправний центр (№103)» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за лютий, березень, квітень, травень 2022 р., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відповідно до п. 8 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.18 р. № 925/5 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили з 07.05.2024 року.

03.07.2024 року судом виготовлено виконавчий лист у справі.

24.09.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивач просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення та замінити сторону виконавчого провадження. В обґрунтування заяви, позивач вказує, що на даний час прийняте у справі рішення не виконане, оскільки за відповідачем (боржником) залишається невиплаченою нарахована при його виконанні за період з 17.07.2018 року по 30.10.2023 року доплата в розмірі 391 560,90 грн. Вважає, що зміна способу та порядку судового рішення у даній справі не призводить до зміни предмету судового спору, а застосування способу виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника нарахованої суми є більш ефективнішим, оскільки наявні відомості щодо нарахованої уповноваженим суб`єктом неоспорюваної суми боргу та відсутності у боржника коштів на його погашення. Також позивач просить замінити сторону виконавчого провадження, так як відповідач державна установа «Новобузький виправний центр (№103)» перебуває в процесі ліквідації, а Міністерство юстиції України є розпорядником коштів.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зміст даної норми визначає підстави та порядок зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Водночас, суд, змінюючи або встановлюючи порядок чи спосіб виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені у рішенні суду.

Однак, невиконання рішення суду відповідачем не тягне за собою обов`язкової необхідності змінювати спосіб і порядок, які первинно встановлені в рішенні. У такому випадку існує законодавчо встановлена процедура примусового виконання судового рішення.

Позивач просить змінити спосіб і порядок виконання рішення на стягнення з боржника нарахованої суми додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Фактично, позивачем ставиться питання про стягнення нарахованої відповідачем суми додаткової винагороди однією сумою, проте стягнення певної суми винагороди з державної установи «Новобузький виправний центр (№103)» на користь ОСОБА_1 , не було предметом спору у справі № 400/1037/24 і, відповідно, при прийнятті рішення судом не вирішувалось.

Як вбачається з листа відповідача від 24.05.2024 року, адресованого адвокату позивача Мотельчук Юлії, державна установа «Новобузький виправний центр (№103)» направила лист начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з проханням про надання асигнувань для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Також відповідач вказав, що після отримання асигнувань, додаткова винагорода на виконання рішення суду буде виплачена позивачу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання державної установи «Новобузький виправний центр (№103)» вчинити певні дії, в даному випадку - нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за лютий березень, квітень, травень 2022 р., не є тотожними позовним вимогам про стягнення певної суми з відповідача, оскільки є різними вимогами і формами захисту порушених прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавчий лист від 03.07.2024 року, що виданий для виконання судового рішення, ухваленого в даній справі, перебував на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби, на який покладений обов`язок примусового виконання судового рішення та вжиття для цього заходів примусового виконання рішень, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

28.08.2024 року державним виконавцем скеровано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Постановою заступника начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.08.2024 року ВП № 75608558 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 400/1037/24, виданого 03.07.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження заявником вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, резолютивна частина рішення від 05.04.2024 року у справі № 400/1037/24 є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, що свідчить про те, що таке судове рішення не містить положень, які можуть істотно ускладнити виконання рішення або зробити його неможливим.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним, тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв, позивач же в своїй заяві фактично просить змінити рішення по суті, що є неприпустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення.

Щодо заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абзац перший ч. 5 ст. 15 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження").

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує.

Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом.

За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

При цьому, законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути покладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування клопотання про заміну боржника у виконавчому провадженні з державної установи «Новобузький виправний центр (№103)» на Міністерство юстиції України, позивач вказав, що державна установа «Новобузький виправний центр (№103)» перебуває в стані припинення.

Разом з тим, доказів того, що Міністерство юстиції України є правонаступником прав та обов`язків боржника державної установи «Новобузький виправний центр (№103)», позивачем до заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. 248, 378, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення та заміну сторони виконавчого провадження у справі № 400/1037/24, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз