Справа № 420/6026/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6026/24

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Дата і місце ухвалення 08.07.2024р., 18.07.2024 м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року та від 18 липня 2024 року про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі №420/6026/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку йому з 01 березня 2023 року пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок індексації пенсії з 01 березня 2023 року за 2022 рік та за 2023 рік на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, а також перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік в розмірі 2322,42 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500,00 грн., а саме з загальної суми 20411,13 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року позов задоволено.

10 червня 2024 року по справі № 420/6026/24 судом першої інстанції були видані два виконавчий листа.

27 червня 2024 року та 09 липня 2024 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Одеського окружного адміністративного суду надійшли заяви про визнання виданих судом виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в обґрунтування яких заявник посилався не те, що не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 по справі № 420/6026/24, 27.05.2024 року Головним управлінням направлено апеляційну скаргу по справі № 420/6026/24 до П`ятого апеляційного адміністративного суду. З огляду на зазначене заявник вважає, що виконавчі листи по справі № 420/6026/24 від 10.06.2024 були видані Одеським окружним адміністративним судом безпідставно, адже в зазначені строки Головним управлінням оскаржено рішення від 29.04.2024 року.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року та від 18.07.2024 року заяви представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по справі № 420/6026/24 задоволено. Визнано виконавчі листи, видані 10 червня 2024 року Одеським окружним адміністративним суд по справі № 420/6026/24 такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з вказаними ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року та від 18.07.2024 року, ОСОБА_1 подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги, в яких посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної, на думку позивача, ухвали.

У поданих апеляційних скаргах апелянт зазначив, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Апелянт вважає, що зі змісту заяв представника відповідача не вбачається, та не наведено передбачених нормами чинного законодавства підстав, у розумінні ч. 2 ст. 374 КАС України, для визнання виконавчих листів по даній справі такими, що не підлягають виконанню.

Апелянт вказував на те, що в даному випадку, рішення суду у цій справі ухвалено 29 квітня 2024 року, останнім днем подачі апеляційної скарги є 29 травня 2024 року, а оскільки на момент видачі виконавчих листів 10 червня 2024 року відомості про надходження від відповідача апеляційної скарги були відсутні, відтак рішення набрало законної сили, а тому у суду першої інстанції були підстави для видачі виконавчих листів по цій справі.

На думку апелянта виконавчі листи у цій справі видані з метою забезпечення примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року, тобто не помилково, а за таких обставин підстави для задоволення заяви представника відповідача про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, були відсутні.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року та від 18.07.2024 року та постановити нові ухвали, якими відмовити у задоволенні заяв представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 червня 2024 року та від 09 липня 2024 року про визнання виданих судом виконавчих листів у справі № 420/6026/24 такими, що не підлягають виконанню.

05.09.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли відзиви на подані ОСОБА_1 апеляційні скарги, в яких відповідач виклав свої заперечення щодо доводів .апеляційних скарг та просив залишити без задоволення подані апеляційні скарги, а ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 року та від 18.07.2024 року без змін.

09.09.2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної скарги клопотання, в якому просив залишити без розгляду відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на апеляційну скаргу, подану на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 р. у справі №420/6026/24.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 посилався на те, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 року відповідачу був встановлений семиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду апеляційної інстанції для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відповідачем такий строк пропущено.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів зазначає наступне:

В ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2024 року про відкриття провадження у справі за поданою ОСОБА_1 апеляційною скаргою на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 року судом апеляційної інстанції був встановлений відповідачу семиденний строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відповідачем такий строк пропущено.

Згідно довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету ГУ ПФУ в Одеській області від 05 вересня 2024 року ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 28 серпня 2024 року. Таким чином, граничний строк подачі відзиву на апеляційну скаргу припадає на 04 вересня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем відзив на апеляційну скаргу був поданий засобами підсистеми «Електронний суд» 05 вересня 2024 року.

З огляду на несуттєвий пропуск строку, встановленого судом апеляційної інстанції для подачі відзиву на апеляційну скаргу (1 день), а також відсутність правового врегулювання питання процесуальних наслідків пропуску строку на подачу відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для залишення поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відзиву на апеляційну скаргу без розгляду та, відповідно, про відмову у задоволенні поданого ОСОБА_1 клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Судом встановлено, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/6026/24, за наслідком розгляду по суті якої судом першої інстанції 29.04.2024 року було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначеним вище судовим рішенням від 29.04.2024 року у справі № 420/6026/24 було: Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року розрахунку розміру індексації пенсії за 2022 рік та за 2023 рік із порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок індексації пенсії з 01 березня 2023 року за 2022 рік та за 2023 рік на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без включення до основного розміру пенсії суми збільшення пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку і виплати пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік в розмірі 2322,42 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500,00 грн., а саме із загальної суми 20411,13 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік в розмірі 2322,42 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500,00 грн., а саме із загальної суми 20 411,13 грн.

10 червня 2024 року по справі № 420/6026/24 Одеським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок індексації пенсії з 01 березня 2023 року за 2022 рік та за 2023 рік на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році без включення до основного розміру пенсії суми збільшення пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення.

У виданому виконавчому листі зазначено, що судове рішення набрало законної сили 30 травня 2024 року.

Крім того 10 червня 2024 року Одеським окружним адміністративним судом по справі № 420/6026/24 був виданий ще один виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 березня 2023 року з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25 відсотків згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2022 рік в розмірі 2322,42 грн. та за 2023 рік в розмірі 1500,00 грн., а саме із загальної суми 20411,13 грн.

У вказаному виконавчому листі також вказано, що судове рішення набрало законної сили 30 травня 2024 року.

В подальшому вказані виконавчі листи були пред`явлені позивачем до виконання до державної виконавчої служби.

27 червня 2024 року та 09 липня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав до Одеського окружного адміністративного суду заяви про визнання виданих судом першої інстанції виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, з огляду на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 по справі № 420/6026/24 було оскаржено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до апеляційного суду, а тому не набрало законної сили, що виключає можливість видачі виконавчих листів.

Задовольняючи подані відповідачем заяви, суд першої інстанції зазначив, що оскільки станом на теперішній час в П`ятому апеляційному адміністративному суді на розгляді перебуває апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року по справі № 420/6026/24, виконавчі листи від 10 червня 2024 року по справі № 420/6026/24 є такими, що не підлягають виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для визнання виданих виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За положеннями статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами 2 та 4 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно норм статті 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 374 КАС України).

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 374 КАС України).

Отже, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, мають бути наявні відповідні правові підстави, а саме, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 05 листопада 2020 року (справа №752/2391/17) Верховний Суд вказав, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

За обставин даної справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду, на виконання якого видані виконавчі листи у справі № 420/6026/24, було постановлено 29.04.2024 року. У виданих виконавчих листах суд першої інстанції вказував на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року набрало законної сили 30.05.2024 року, що і стало підставою для видачі означених виконавчих листів.

Колегія суддів звертає увагу на наступне:

За нормами статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року було оскаржено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду. При цьому з матеріалів адміністративної справи № 420/6026/24 вбачається, що апеляційна скарга була подана Головним управлінням засобами поштового зв`язку 29.05.2024 року, тобто у межах визначеного ст. 295 КАС України тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 року подану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

В подальшому ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 року було відкрито апеляційне провадження за поданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 р. у справі №420/6026/24.

При цьому в ухвалі про відкриття апеляційного провадження судом апеляційної інстанції зазначено, що апеляційна скарга подана з дотриманням строків передбачених ст.295 КАС України.

Таким чином, оскільки Головним управлінням ПФУ в Одеській області було подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року у строки, визначені ст. 295 КАС України, а прийняття такої апеляційної скарги до провадження апеляційним судом було здійснено без вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне провадження, колегія суддів доходить висновку, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі №420/6026/24 станом на момент видачі Одеським окружним адміністративним судом виконавчих листів у справі № 420/6026/24 не набрало законної сили.

На виконання судового рішення, яке не набрало у встановленому порядку законної сили, виконавчий лист видаватись судом не може.

З огляду на зазначене, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили відноситься до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки за наведених вище обставин вважається, що виконавчий лист виданий помилково.

Зважаючи на все вищевикладене колегія суддів вважає, що в даному випадку у суду першої інстанції були наявні підстави для визнання виданих 10.06.2024 року виконавчих листів у справі № 420/6026/24 такими, що не підлягають виконанню, з огляду на те, що такі виконавчі листи видані на виконання судового рішення, яке не набрало законної сили у встановленому процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що оскільки на момент видачі виконавчих листів у суду були відсутні відомості про подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області апеляційної скарги на рішення у справі № 420/6026/24, а тому таке судове рішення є таким, що набрало законної сили, є безпідставними та не приймаються до уваги колегією суддів.

Колегія суддів вже звертала увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено чіткий порядок оскарження судових рішення в апеляційному порядку, а також порядок набрання судовим рішенням законної сили. Дотримання вказаного порядку апеляційного оскарження судового рішення свідчить про не набрання таким судовим рішенням законної сили до повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В даному випадку відповідачем у визначеному процесуальним законом порядку було оскаржено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року, а тому таке судове рішення в силу положень КАС України не набрало законної сили на момент видачі судом першої інстанції виконавчих листів у справі № 420/6026/24. Відсутність у суду першої інстанції відомостей про подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області апеляційної скарги не змінює тих обставин, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року не набрало у встановленому порядку законної сили.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилось у незалученні до участі у справи державного виконавця Відділу примусового виконання рішень на виконанні якого перебувають виконавчі провадження ВП № 75312150 та ВП № 75310759, на права та обов`язки якого, як вважає позивач впливає вирішення питання щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню також на думку колегії суддів є безпідставними.

За положеннями ч. 3 ст. 374 КАС України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Стаття 374 КАС України не передбачає обов`язку суду першої інстанції при вирішення питання щодо визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснювати залучення державного виконавця до участі у справі для вирішення зазначеного вище питання.

За положеннями ст. 49 КАС України, якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Таким чином за положеннями КАС України у разі, якщо судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд повинен залучити таких осіб до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. І таке залучення можу відбуватись лише до розгляду справи по суті.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

В даному випадку суд першої інстанції не ухвалював рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки державного виконавця, підстави для залучення державного виконавця до участі у справі відсутні, як і відсутні підстави для скасування оскаржуваних ухвал суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено оскаржувані ухвали з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції від 08.07.2024 року та від 18.07.2024 року суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відзиву на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року та від 18 липня 2024 року про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у справі №420/6026/24, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді А.Г. Федусик О.А. Шевчук