Справа № 420/25844/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (Гагарінське плато,5/3, м.Одеса, 65062) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" до Одеської митниці,за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000130/1 від 27.02.2024 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UА500500/2024/000252 від 27.02.2024 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення №UА500500/2024/000130/1 від 27.02.2024 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2024/000252 від 27.02.2024 року є незаконними та необґрунтованими.

Також позивач зазначає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару, відповідач витребував додаткові документи, навівши підстави їх витребування, що не свідчать про неможливість перевірки числових значень заявленої вартості товару. Одеською митницею не було обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем.

Як вказує позивач у позові, інформація про географічне місце відправлення вантажу міститься у цілому ряді документів та що загальна вартість товару включає вартість упаковки, маркування та транспортування.

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статті 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Також відповідач у відзиві вказує, що декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що вимагались митним органом та не спростовані наявні розбіжності у документах. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) №24UA05U9 від 26.02.2024 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 01.04.2019 року між фірмою YiwuUnigatorTradingCo., Ltd (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія-В» (Покупець) укладено Договір № 323, згідно з п.2.1 якого Продавець зобов`язується у строк та у порядку, встановленому даним Договором, передати Товар Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його Продавцеві.

Відповідно до п. 2.2. Договору, назва, асортимент та кількість товару, ціна за одиницю товару, порядок оплати, умови поставки та інші умови визначаються цим Договором та Специфікаціями.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 01.04.2021 року до Договору № 323, сторони вирішили викласти п.4.4. договору в новій редакції: 4.4. оплата товару здійснюється у валюті Долари США, у формі банківського переказу на рахунок Продавця в наступному порядку: 100% вартості партії товару на підставі комерційного інвойсу за окрему партію товару протягом 90 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Декларантом позивача для здійсненнямитного оформлення товару (61 найменування товару) до Одеської митниці поданамитна декларація (МД) № 24UA05U9 від 26.02.2024, відповідно до якої заумовами поставки CIF на митну територію України надійшов товар ТОВ «ТАВРІЯ-В»,а саме митна вартість якого в подальшому була скоригована:

- товар № 1 - пристосування для масажу: Валик гімнастичний масажний33х14 см 33# И585 300 шт. Валик гімнастичний масажний 45х14 см 45# И592 300 шт. Країна виробництва CN.. Виробник - ШЕНЬЧЖЕНЬ ЮЙДАЮАНЬ ТРЕЙДЛТД. Торговельна марка - chongleer;

- товар № 6 - одяг текстильний, з синтетичних або штучних волокон, длячоловіків або хлопців, масою одного виробу не більш як 1кг: Жилет чол. арт. Y2-0478-1 И962 - 150 шт. Жилет чол. арт. Y2-0478-2 И979 - 150 шт. Країна виробництва - CN.Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка SIYAN;

- товар № 8 - шорти трикотажні з бавовни, для чоловіків або хлопців: Шортичол. трикотажні арт. Y2-0579-2 колір в асорт. И074 - 240 шт. Шорти чол. Трикотажніарт. Y2-0579-2 колір в асорт. И074 - 60 шт. Країна виробництва - CN. Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка - SIYAN, SPORT;

- товар № 15 - взуття кімнатне, на підошві з гуми або пластмаси, та з верхом зтекстильного матеріалу: Капці кімнатні жін. з хутром арт. 050-1 И118 - 1600парКраїна виробництва - CN. Виробник - ІуЛего Імпорт енд Експорт., ЛТД. Торговельнамарка SIYAN;

- товар № 20 - взуття на підошві з гуми або пластмаси, та з верхом з текстильного матеріалу: Кеди дит. арт. 43969-1 колір в асорт. И677 - 300пар Кедижін. арт. 43969-4 сірий И305 - 60пар Кеди жін. арт. 43969-4 зелений И312 - 60парКеди жін. арт. 43969-4 чорний И329 - 60пар Кеди жін. арт. 43969-4 червоний И336 -60пар Кеди жін. арт. 43969-4 синій И343 - 60пар Кеди чол. арт. 43969-2 темно-синійИ200 - 300пар Кеди чол. арт. 43969-2 чорний И217 - 300пар Країна виробництва - CN.Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка - MOOD LIGHTS, SIYAN;

- товар № 21 - посуд керамічний столовий або кухонний , виготовлений зфарфору: Чашка кер. 450мл арт. 34353-7 И806 - 36 шт. Чашка кер. 450мл арт. 34353-13 И745 - 96 шт. Країна виробництва - CN. Виробник - ІуЛего Імпорт енд Експорт.,ЛТД. Торговельна марка - MOOD LIGHTS;

- товар № 22 - взуття на підошві з гуми або пластмаси, та з верхом з оксамиту з волової шкіри: Уггі хутряні короткі жін. арт. 708 И428 - 300пар Уггі жіночі арт. 218И435 - 300пар Країна виробництва - CN. Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка SIYAN;

- товар № 23 - взуття з підошвою та верхом з полімернихматеріалів: Шльопанці чоловічі. арт. 8805 И442 - 600пар Країна виробництва - CN.Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка SIYAN;

- товар № 24 - водонепроникне взуття, з гумовим верхом, що закриваєщиколотку, але не закриває коліно: Чоботи гумові чол. арт. 668-1 чорний И967 -180пар Чоботи гумові чол. арт. 668-2 темно-синій И974 - 180пар Країна виробництва -CN. Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка SIYAN;

- товар № 60 - шорти текстильні, для чоловіків або хлопців, із синтетичних волокон: Шорти пляжні чол. арт. 998-2 чорний колір И830 - 1200 шт. Країнавиробництва - CN. Виробник Оріент Ентерпрайз Ко., Лтд. Торговельна марка SPORT;

- товар № 61 - футляри для окулярів, з пластмаси: Футляр для окулярів дитарт. 22816-1 И054 - 400 шт. Країна виробництва - CN. Виробник - ІуЛего Імпорт енд Експорт., ЛТД. Торговельна марка KLGO.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією(МД) № 24UA05U9 від 26.02.2024 позивачем подані документи, якізазначені у графі 44 МД, а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 15.12.2023;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № PONU7960734 від15.12.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1571 від 20.02.2024;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №23С620000196/25972 від 26.12.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 31.01.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг відвиконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UA00084972 від 21.02.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № SIEV0011571 від21.02.2024;

- страховий поліс № TYIE74E35945 від 26.12.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крімпозначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення несупроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічнихта/або внутрішніх) договорів № 323 від 01.04.2019;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від01.04.2019;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) (Специфікація)№ 76 від 15.12.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 24SI62J8 від20.02.2024;

- копія митної декларації країни відправлення № 00932545 від 25.12.2023.

27.02.2024року Відповідачем було ухвалено рішення № UА 500500/2024/000130/1 «Про коригування митної вартості товарів» та на підставі цього рішення про коригування митної вартості товарів, митним органом декларанту видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500500/2024/000252.

У рішенні Відповідачем вказане наступне:

1) відповідно до п.п.в) п.1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митноївартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті заоцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактичносплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, яквартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язанихіз пакуванням.

У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі,пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складовоїмитної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильністьвизначення митної вартості самого товару;

2) згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінівІнкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі цінуплюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору.Сума страхування зазначена у наданому страховому документі№ TYIE74E35945 від 26.12.2022 не відповідає загальній вартостітоварів зазначеній у інвойсі PONU7960734 від 15.12.2022;

3) в копії митної декларації країни відправлення не зазначеногеографічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат натранспортування товарів від продавця до покупця;

4) в рахунку на оплату транспортно експедиційних послуг№ UA00084972 від 21.02.2024 вказаний договір № SC6527 від 10.04.2017,який не надавався до митного оформлення.

В подальшому товар випущено у вільний обіг після надання гарантій відповідно розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ.

Вважаючи прийняте Відповідачем рішення від 27.02.2024 року №UА500500/2024/000130/1 «Про коригування митної вартості товарів» та видану на підставі цього рішення картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000252 незаконними та необґрунтованими, Позивач звертається до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

У разі якщо митним органом протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, надано обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів або якщо протягом строку, зазначеного у частині восьмій цієї статті, декларант або уповноважена ним особа не надала митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, кошти, внесені/переказані як грошова застава у розмірі суми митних платежів, перераховуються до державного бюджету в рахунок сплати відповідних митних платежів наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного у частині сьомій цієї статті.

Згідно з частинами першою та другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Аналізуючи наведені у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару № UА500500/2024/000130/1 від 27.02.2024 року підстави його винесення, суд зазначає наступне.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

У п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, наведене посилання на митну декларацію, в порівнянні з якою співставлялась вартість товару, проте не наведено порівнянь характеристик товару, а лише порівняно їх ціну.

Разом з тим, визначення більшої ціни товару у інших митних деклараціях не є безумовною підставою для коригування вартості товару в бік збільшення.

Згідно з приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Як встановлено судом, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, відповідач послався на те, що подані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п.п.в) п.1 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

Щодо доводів відповідача на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки, пакувальних матеріалів та робіт по пакуванню, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.2. Договору №323 від 01.04.2019 року, тара та упакування для товару, що поставляється є стандартною для такого виду товару та забезпечує його зберігання під час транспортування.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару документами, наданими контрагентом позивача, не передбачалось.

Тобто, вартість упаковки за товар, що постачався вже включено у ціну товару та у продавця були відсутні додаткові витрати на упаковку.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, відповідачем не доведено понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Суд дійшов висновку, що вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17.

Верховний Суд у постанові від 02.07.2019 справа №160/8573/18 у даному контексті зазначив таке: щодо доводів відповідача, що позивачем не підтверджено документально така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Умовами Контракту №2737-HD/CN (пункт 2.2 Контракту) визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв`язку з чим, Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця суд зазначає, що заповнення такої митної декларації знаходиться поза межами компетенції позивача, та відповідно наявність у ній розбіжностей чи відсутність певних відомостей не може бути безумовною підставою для коригування митної вартості товару.

Крім цього, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.

У зв`язку із цим суд вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція щодо застосування відповідних норм права, зокрема, у постановах від 02.07.2019 року по справі №160/8573/18, від 18.07.2019 року по справі №821/829/18, від 29.07.2019 року по справі №815/5354/16.

Щодо доводів відповідача на те, що згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Сума страхування зазначена у наданому страховому документі № TYIE74E35945 від 26.12.2022 не відповідає загальній вартості товарів зазначеній у інвойсі PONU7960734 від 15.12.2022, сул зазначає наступне.

Згідно до Специфікації №76 від 15.12.2023, яка є невід`ємною частиною зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.04.2019 №323, ціна на товар розуміється згідно умов CIF-KOPER, (відповідно до «Інкотермс-2010») і включає вартість завантаження товару у продавця, вартість всіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, вартість перевезення до порту KOPER, вартість страхування тощо.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти A3, БЗ умов поставки CIF за Інкотермс 2010).

Отже, положеннями Договору з посиланням на Правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 передбачено, що страхування здійснює виключно Продавець.

Страховий поліс є документом, що посвідчує виключно факт здійснення страхування, в чому немає необхідності, оскільки такий факт вже підтверджений умовами контракту. Не є важливим, які страхові платежі і за якою процентною ставкою вони оплачені постачальником товару, оскільки, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту, вони не можуть вплинути на правильність визначення Позивачем митної вартості. Умовами поставки CIF витрати на страхування покладено на Продавця, таке зобов`язання міститься у контракті, а отже витрати на страхування не є складовими митної вартості, вони є виключно частиною ціни, яку Позивач не повинен доводити.

Ціна товару підтверджена об`єктивними та достовірними відомостями, що піддаються обчисленню та містяться у поданому до митного оформлення інвойсі та специфікації. Відповідно до п.2.2. договору №323 від 01.04.2019 року, умови Договору (найменування, асортимент, та кількість Товару, Ціна за одиницю Товару, порядок оплати, умови поставки та інші умови) визначаються даним Договором та Специфікаціями. Специфікації підписуються Сторонами відносно однієї чи декількох поставок конкретної партії (партій) Товару та є невід`ємними частинами Договору.

Страховий поліс є письмовою угодою між страхувальником і страховиком, яка засвідчує, що страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити страхову суму або в межах страхової суми відшкодувати збиток страхувальникові чи іншій особі, зазначеній у полісі.

Умови поставки CIF покладає на продавця обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати або пошкодження товару під час перевезення. Тобто, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. У даному випадку продавець забезпечив страхування.

У страховому сертифікаті № TYIE74E35945 від 26.12.2023 р. вказана страхова сума 80 000 доларів США, у валюті Договору.

Якщо існують певні невідповідності страхового сертифікату № TYIE74E35945 від 26.12.2023 р. правилам Інкотермс 2010 у частині страхової суми, ці питання знаходяться в межах компетенції фіскальних органів Китайської Народної Республіки, оскільки витрати на страхування поніс продавець - фірма Yiwu Unigator Trading Co., Ltd.

У будь-якому разі, виявлені з точки зору митного органу невідповідності страхового сертифікату № TYIE74E35945 від 26.12.2023 р. правилам Інкотермс 2010 ніяк не можуть вплинути на правильність визначення Позивачем митної вартості товару, оскільки витрати на страхування товарів входять до ціни товару.

Якщо страхування декларантом не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товару.

Судовою практикою - рішеннями Вищого адміністративного суду України у справах №826/3364/13-а (ухвала від 28.08.2014 року - номер рішення у ЄДРСР - 40336525), №826/528/14 (ухвала від 07.10.2014 року - номер рішення у ЄДРСР - 40821092), №826/8398/14 (ухвала від 16.12.2014 року - номер рішення у ЄДРСР - 41983822), встановлено, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця має сумніви щодо включення витрат на страхування до ціни товару чи вважає, що здійснене додаткове страхування, то саме митниця повинна довести наявність цього факту.

Щодо доводів відповідача на те, що в рахунку на оплату транспортно експедиційних послуг № UA00084972 від 21.02.2024 вказаний договір № SC6527 від 10.04.2017, який не надавався до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Згідно п.6 ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Для підтвердження вказаних у декларації відомостей, що стосуються перевезення товару, декларантом Позивача до митного органу було подано такі документи: -коносамент №МАЕU 234451357 від 02.01.2024;

-автотранспортну накладну № 1571 від 20.02.2023;

-довідку про вартість перевезення до митного кордону України № SІЕV0011571 від 21.02.2024;

-рахунок на оплату транспортно- експедиційних послуг №UА00084972 від 21.02.2024.

Оскільки під час війни доставка Товару морем напряму до порту Одеса є неможливою, Товар доставлявся морем з порту NINGBO (Китай) до порту KOPER (Словенія), де перевантажувався з морського контейнера на вантажівку, яка доставляла його до м.Одеса на склад Позивача.

Згідно до Специфікації №76 від 15.12.2023, яка є невід`ємною частиною зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01.04.2019 №323, ціна на Товар розуміється згідно умов CIF- KOPER, (відповідно до «Інкотермс-2010») і включає вартість завантаження товару у продавця, вартість всіх митних формальностей в країні продавця, вартість сертифікації товару, вартість тари, вартість пакування та маркування товару, вартість перевезення до порту KOPER. вартість страхування. Такі витрати входять у вартість товару та додатковому відшкодуванню зі сторони Покупця не підлягають.

Тобто, вартість перевезення Товару до порту KOPER (Словенія), вже є включеною в ціну Товару. Те, що Позивач не ніс витрат на транспортування товару до порту KOPER (Словенія), вже визначено базисом поставки CIF за замовчуванням.

Що стосується подальшого транспортування Товару з порту KOPER (Словенія), до м.Одеса на склад Позивача, декларантом були подані документи, які надавали повні відомості про транспортні витрати, а саме:

-Рахунок від компанії ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» №UA00084972 від 21.02. на оплату транспортно-експедиційних послуг, за маршрутом KOPER (Словенія) - ODESSA (Україна), на загальну суму 215 055,40 грн, (221566,28 грн з ПДВ) , де детально розписані транспортні витрати на кожному етапі прямування вантажу: локальні послуги на території Словенії (50 532,02 грн.), послуги з міжнародного автоперевезення вантажу за маршрутом Копер, Словенія - митний перехід Дякове, Україна (79 181,37 грн.), послуги з міжнародного автоперевезення вантажу за маршрутом митний перехід Дякове, У країна -м.Одеса, Україна (52787,59 грн.), транспортно-експедиційні послуги на території України(32 554,42 грн.);

-Довідка про вартість перевезення до митного кордону України № SIEV0011571 від 21.02.2024, про вартість перевезення Товару з порту Копер (Словенія), до п/п Дякове, Україна- до митного кордону України (129 713,39 грн.).

Вартість локальних послуг на території Словенії 50 532,02 грн. + вартість послуг з міжнародного автоперевезення вантажу за маршрутом Копер, Словенія - митний перехід Дякове, Україна 79 181,37 грн. = 129 713,39 грн. - сума, відображена у «Довідці про вартість перевезення до митного кордону України» № SIEV0011571 від 21.02.2024 від компанії ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА».

У пункті 14 розділу "Висновки Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу (в редакції від 13 березня 2012 року) - додатку до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року" №2 від 13 березня 2017 року вказано, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів , а тому Довідка про вартість перевезення до митного кордону України № SIEV0011571 від 21.02.2024 та Рахунок на оплату транспортно- експедиційних послуг №UA00084972 від 21.02.2024, є належними та допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Вказані документи містили повні відомості про транспортні витрати, які були понесені Позивачем.

Таким чином, декларантом були подані усі необхідні документи на підтвердження транспортних витрат на Товар.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у спосіб обраний позивачем.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ Таврія - В при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 4278,38 грн.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, на користь позивача з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 4278,38 грн.

З приводу клопотання відповідача про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін суд зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч.3 ст.257 КАС України, та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності, малозначним, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип, 21-А, м.Одеса, 65078) про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (Гагарінське плато,5/3, м.Одеса, 65062) до Одеської митниці (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000130/1 від 27.02.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UА500500/2024/000252 від 27.02.2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" (Гагарінське плато,5/3, м.Одеса, 65062, ) суму сплаченого судового збору 4278,38 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (, місцезнаходження: вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса. 65078).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко