Справа № 620/9749/24
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/67/24
Єдиний унікальний № 620/9749/24
РІШЕННЯ
30 вересня 2024 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого Бездідька В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянського відділення поліції №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, Національна поліція України, про визнання бездіяльності працівників поліції протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ічнянського відділення поліції №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, в якому просить: 1) визнати бездіяльність ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.. 173 КУпАП щодо ОСОБА_2 протиправною; 2) зобов`язати ГУНП в Чернігівській області скласти належно оформлений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП; 3) стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, викликано у судове засідання свідків, витребувано у Ічнянського відділення поліції №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області відмовні матераіли за заявою позивача від 21.05.2024 та відеозапис з камер Ічнянського районного суду Чернігівської області, вилучені працівниками поліції.
Прилуцьким районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в межах встановленого ухвалою суду строку подано до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що за результатами перевірки заяви ОСОБА_1 поліцейськими не встановлено складу адміністративного правопорушення за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином відсутня і правова і фактична складові для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим відповідачем заявлено клопотання про заміну первісного відповідача на Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.
Заслухавши доводи позивача та пояснення свідків у судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала такі покази, що у кінці травня 2024 року приблизно о 16 год. 50 год. вона знаходилась у своєму кабінеті, займалась своїми справами. Зайшли дві технічні працівниці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та почали разом із ОСОБА_7 розмовляти на підвищених тонах. Чула фразу від ОСОБА_5 : «Твоя мати працює вчителькою та не любить дітей, ми усі зберемось та перегреземо вам горло». Потім свідок пішла до канцелярії суду та покликала керівника апарату суду для вирішення конфлікту.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав такі покази, що у кінці травня 2024 року приблизно о 16 год. 50 год. він перебував у канцелярії суду та сканував документи. Чув, як ОСОБА_5 кричала у кабінеті, що перегрезе горло ОСОБА_7 . Потім зайшла до канцелярії свідок ОСОБА_9 та покликала керівника апарату для вирішення конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Судом встановлено, що позивач зверталася 19.06.2024 до Ічнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ВП №2 з приводу не складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП за її усним зверненням на дії гр. ОСОБА_3 (а.с.10).
За результатами розгляду звернення позивача ВП №2 Прилуцького РВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області оформлено довідку №1547 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні, згідно якої не встановлено складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 , передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.21-27).
21.05.2024 позивач звернулася до ВП №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме 21.05.2024 ОСОБА_3 виражалася нецензурною лайкою відносно позивача та її матері (а.с.28).
Не погоджуючись з результатами перевірки інформації, викладеної у зверненні, а саме з тим, що в діях ОСОБА_3 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Під час судового засідання суд звернув увагу позивача, що одна з позовних вимог пред`явлена до ГУНП в Чернігівській області - зобов`язати ГУНП в Чернігівській області скласти належно оформлений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, проте ГУНП в Чернігівській області не залучене до участі у справі як відвідач, а як третя особа. Позивач підтримала свої позовні вимоги та клопотань не подала.
Визначаючись щодо вказаного питання суд враховує, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію».
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.
Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП)
Статтею 173 КУпАП передбачено, що дрібне хуліганств, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Як встановлено судом, 21.05.2024 до ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від позивача надійшла заява, яка була зареєстрована в журналі ЄО Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за №2642.
За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 . ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області оформлено довідку №1547 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні.
Як вбачається зі змісту довідки для виконання повноважень поліції щодо об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки звернення у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», у межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію» проведено ряд заходів, а саме: опитування осіб, які можуть володіти інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень з розгляду даного звернення; перевірка документів, що посвідчують особу, підтверджують відповідне право.
Відповідно до статті 173 КУпАП, об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Зі змісту довідки від 18.06.2024 №1547 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні позивача встановлено, що 21.05.2024 між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 був конфлікт та вони сварилися і розмовляли на підвищених тонах, але лихослів`я чи нецензурної лайки ні з однієї ні з іншої сторони не було та таких висловів не чули. Таким чином у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КК України, або кримінального правопорушення передбаченого ст. 129 КК України.
Відповідно до положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, і про адміністративні правопорушення передбачені статтею 173 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, визначено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Тобто оспорювані позивачем дії посадових осіб ВП №2 Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Частиною 3 статті 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Під час судового засідання суд звертав увагу позивача на зміст її позовних вимог та залученого відповідача, проте позивач не подала клопотання про залучення належного відповідача - ГУНП в Чернігівській області, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог до особи не залученої відповідачем.
Заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд достовірно не встановив, що у діях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Також з досліджених судом матеріалів не встановлено, що дії відповідача мали протиправний характер, або посадовим особами відповідача допущено бездіяльність. За таких обставин позовні вимоги є не обґрунтованим та задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в позові відмовлено повністю.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ічнянського відділення поліції №2 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, Національна поліція України, про визнання бездіяльності працівників поліції протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 03.10.2024.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО