Справа № 480/12543/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіконс», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UА805200/2023/000002/2 від 17.11.2023р.
Позивач стверджує, що ТОВ «Рубіконс» надано митному органу всі необхідні документи для визначення митної вартості товарів за основним методом.
Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів UA805200/2023/000002/2 від 17.11.2023 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Позивач зазначає, що митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів без будь якого посилання на те, який же саме товар було взято за основу, митне оформлення якого вже здійснено при тих же умовах поставки FOB, що суперечить чинному законодавству України.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що під час проведення перевірки документів, наданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів, з`ясувалось, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари:
- відповідно до договору про перевезення вантажу №03/11 перевезення було здійснено ТОВ «Транс Сахно», однак до митного органу не було надано платіжну інструкцію про оплату послуг ТОВ «Транс Сахно»;
- в рахунку на оплату №286 від 13.11.2023 внесені недостовірні відомості про транспортний засіб, оскільки відповідно до CMR перевезення було здійснено автомобілем BM1875EB/BM0487XF а відповідно до рахунку на оплату №286 від 13.11.2023 транспортні послуги буди виконані авто Вольво BM9461CO/BM8492XR.
Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає, що декларантом позивача розрахунки здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально, що є порушенням вимог частини 9 статті 58 МК України.
Декларантом на вимогу митного органу додатково був наданий Прайс-лист виробника товару №231300ВО/004816 від 22.09.2023. Однак декларантом надано не було: копію митної декларації країни відправлення та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару чи сировини.
Таким чином, відповідач стверджує про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару, а тому й про необхідність коригування відповідачем заявленої митної вартості за другорядним методом на основі наявної інформації з програмно-інформаційного комплексу ЄАІС щодо митного оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено на митній території України.
Так, коригування митної вартості товару здійснено за резервним методом визначення митної вартості товару.
Представник позивача своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, огляду на наступне.
Судом встановлено, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рубіконс» (Україна) та «Shijiazhuang Blat Industrial & Trading Co., Ltd.» (Китайська Народна Республіка, провінція Хебей), укладено Контракт № 02/02/23 (а.с. 19 - 21).
У відповідності до умов пункту 1.1. розділу 1 вищезазначеного Контракту ТОВ «Рубіконс» є Покупцем, a «Shijiazhuang Blat Industrial & Trading Co., Ltd.» є Продавцем на умовах FOB/, Инкотермс-2010 товарів народного споживання, таких як промислове обладнання, запчастини, комплектуючі та інше, у кількості асортименті та цінами згідно з специфікаціями цього Контракту, які оформлюються окремо на кожне відвантаження та є невід`ємною частиною цього Контракту.
Відповідно до розділу 2 вище згадуваного Контракту, ціна на товар, що поставляється, встановлюється відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Сума Контракту складається із сум узгоджених специфікацій. Валютою Контракту є долари США. Ціна товару включає вартість тари, упаковки та маркування. Підготовка до транспортування та завантаження товарів у пункті їх відвантаження має бути виконана власними засобами Продавця та за його рахунок.
Митна вартість товарів була визначена ТОВ «Рубіконс» виходячи з ціни Контракту 02/02/2023 від 02.02.2023р., тобто за основним методом, що передбачений ст. 58 Митного кодексу України.
Цього ж дня декларантом ТОВ «Рубіконс» надано відповідь митному органу про те, що платіжна інструкція № 655 про оплату послуг між ТОВ «Рубіконс» та ТОВ «Транс Сахно», а також Договір транспортного експедирування між ТОВ «Оверсіз Лоджистік» та ТОВ «Рубіконс» були направлені електронним повідомленням до Сумської митниці та були прийняті митницею 16.11.2023 о 14.54, що підтверджується електронним ідентифікатором. Окрім того, ТОВ «Транс Сахно» було виправлено технічну описку в рахунку на оплату в частині транспортного засобу, а підтверджуючий документ також було надіслано до митниці та прийнятий нею о 15.00. Також повідомлено митницю про додаткове надсилання прайс листа №231300ВО/004816 від 22.09.2023 (а.с. 67).
На що ТОВ «Рубіконс» надано відповідь митному органу про те, що всі необхідні документи для визначення митної вартості товарів за основним методом подані до митного органу вчасно та з дотриманням відповідних вимог законодавства, окрім того у документах відсутні будь-які розбіжності чи помилки, які б могли вплинути на визначення митної вартості товарів за основним методом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України) митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 Митного кодексу).
Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч. 6 ст. 54 Митного кодексу).
Згідно зі статтею 55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). Водночас, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з цим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
У цій справі судом встановлено, що підставою для надсилання позивачу вимоги про надання додаткових документів стало те, що за результатами перевірки митним органом встановлено, що що митна вартість за одиницю оцінюваного товару є значно нижчою, ніж митна вартість за одиницю товарів №№ 1, 2, 11, 13, 14, 16, 18. 19, 20, 21, 22, 23, 26, 30, митне оформлення яких вже здійснено, що викликало сумніви щодо достовірності заявленого рівня митної вартості товару. Під час перевірки поданих документів також були виявлені наступні розбіжності:
- відсутня платіжна інструкція про оплату послуг між ТОВ «Рубіконс» та ТОВ «Транс Сахно»;
- відсутній Договір транспортного експедирування між ТОВ «Оверсіз Лоджистік» та ТОВ «Рубіконс»;
- в рахунку на оплату №286 від 13.11.2023 внесені недостовірні відомості про транспортний засіб.
Натомість вказані розбіжності у документах були усунуті позивачем шляхом надання митному органу платіжної інструкції № 655 про оплату послуг між ТОВ «Рубіконс» та ТОВ «Транс Сахно», Договору транспортного експедирування між ТОВ «Оверсіз Лоджистік» та ТОВ «Рубіконс» та підтвердження того, що ТОВ «Транс Сахно» було виправлено технічну описку в рахунку на оплату в частині транспортного засобу. Також додатково був надісланий прайс листа №231300ВО/004816 від 22.09.2023 (а.с. 67).
Суд зазначає, що після надання позивачем митниці додаткових документів фактично ним було усунено розбіжності у наданих документах.
Сумською митницею не було надано суду доказів встановлення невідповідності у поданих декларантом документах (з урахуванням додатково наданих документів) та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару.
При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що декларантом не було надано: копію митної декларації країни відправлення та висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.
Так, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані додаткові документи лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як зазначено судом вище, позивач усунув недоліки та розбіжності у поданих ним документах, натомість митний орган не довів наявність таких розбіжностей, ознаків підробки чи відсутності всіх необхідних відомостей у документах позивача в їх сукупності, після подання ним додаткових документів.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач у справі ухвалив рішення про коригування митної вартості та склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за відсутністю обґрунтованих підстав вважати заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів неповними, недостовірними чи з розбіжностями, внаслідок чого під час здійснення митного контролю правильності визначення позивачем митної вартості товарів, діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Митного кодексу України, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, за наявності законних підстав для застосування основного методу за ціною договору.
Отже, таке рішення про коригування митної вартості є протиправним та повинно бути скасовано.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ТОВ «Рубіконс».
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці суму судового збору в розмірі 21 356,57 грн., сплаченого згідно платіжних інструкцій від 24.11.2023 № 693 та від 08.12.2023 № 710 (а.с. 113, 124).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіконс" до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів UА805200/2023/000002/2 від 17.11.2023р.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек