Справа № 400/15009/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 р. № 400/15009/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту на звільнення ОСОБА_1 за сімейними обставинами відповідно до пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку з наявністю дружини з інвалідністю ІІІ групи;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 з рапортом від 05.11.2023, в якому просив звільнити його з військової служби. Проте відповіді на поданий рапорт позивачем не було отримано.

Ухвалою суду від 14.12.2023 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. Заперечення мотивовані тим, що ВЧ НОМЕР_1 не уповноважена примати рішення щодо звільнення позивача. Позовна вимога щодо звільнення позивача з військової служби є передчасною, оскільки рапорт не було розглянуто по суті. Відповідач посилається на ту обставину, що ВЧ НОМЕР_1 підпорядковується Командуванню Десантно-штурмових військ Збройних Сил України. Тому відповідач переслав поданий позивачем рапорт за належністю для подальшого опрацювання до командира ВЧ НОМЕР_2 .

Заперечень від сторін щодо розгляду справи в порядку письмового провадження до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 02.11.2022, що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.11.2022 №295.

Позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 з рапортом від 05.11.2023 про звільнення його зі служби, на підставі підпункту "г" пункту 2 ч. 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов' язок та військову службу" на підставі наявності у дружини інвалідності III групи.

До рапорта позивачем було додано довідку МСЕК Серії 12 ААГ № 510331 про встановлення дружині позивача третьої групи інвалідності на строк до 01.12.2026.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Частиною 7 цієї статті визначено, що звільнення військовослужбовців з служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Як передбачено у п. 233 Положення №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У вказаних рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Так, подання такого рапорту по команді означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання.

За ст. 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або ж особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Позивачем, в даному випадку, було фактично дотримано законодавчо визначену процедуру подання (направлення) рапорту та доданих до нього документів, серед іншого, свідоцтва про шлюб та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією довідку МСЕК Серії 12 ААГ № 510331 про встановлення дружині позивача третьої групи інвалідності на строк до 01.12.2026.

Факт же отримання відповідачем рапорту позивача від 05.11.2023 підтверджується матеріалами справи та поясненнями самого відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, в яких він повідомляє суд, що відповідач переслав поданий позивачем рапорт за належністю для подальшого опрацювання до командира ВЧ НОМЕР_2 .

Факт отримання рапорту позивача не звільняє відповідача, як суб`єкта до повноважень, до компетенції якого належить вирішення спірного питання щодо можливості звільнення позивача з військової служби, від обов`язку прийняття рішення за наслідками розгляду рапорту по суті. Так, за результатами розгляду рапорту та доданих до нього документів відповідач повинен прийняти відповідний наказ про звільнення з військової служби, а за відсутності правових підстав для цього - повідомити про це заявника.

Таким чином, у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

При цьому, оскільки відповідач належним чином по суті не надав відповідь на рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд, в даному випадку, в контексті спірних правовідносин, може лише зобов`язати відповідача розглянути зазначений рапорт по суті, та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Належним способом захисту порушеного права позивача, в даному випаду, є зобов`язання відповідача розглянути по суті рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII.

Фактично, як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач, з метою захисту своїх прав звернувся до суду до відповідача із вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо не звільнення його на підставі пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-XII як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи, та зобов`язання військової частини вчинити відповідні дії.

Однак, в задоволенні цих позовних вимог в такій редакції слід відмовити, оскільки останні є передчасними, а відповідачем, в свою чергу, на цей час фактично не вчинено жодних дій, які б свідчили про розгляд по суті рапорту позивача про звільнення.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. cт. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , пов`язану з не розглядом по суті рапорту ОСОБА_1 від 05.11.2023 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 05.11.2023 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02.10.2024.

Суддя Н.О. Бульба