Справа № 480/3462/24
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2024 року Справа № 480/3462/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3462/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу пенсію за віком.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваним рішенням позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи з 13.06.1990 по 01.04.1992, з тих підстав, що в записі про звільнення з роботи дата звільнення, номер та дата наказу не зазначені, у зв`язку з чим відмовлено у призначенні пенсії за віком. На думку позивача, така відмова є протиправною, оскільки формальна неточність у записі трудової книжки не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало до суду відзив на позов, у якому зазначає, що період роботи позивача з 13.06.1990 по 01.04.1992 неможливо зарахувати до страхового стажу, так як в записі про звільнення з роботи дата звільнення, номер та дата наказу не значиться, що є порушенням Інструкції № 58.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
12.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно із ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ст. 24 Закону №1058-ІV).
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
За приписами пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
На момент внесення спірних записів діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162. Вона передбачала зокрема, що в трудову книжку роботодавцем вносяться відомості про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Отже працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі № 677/277/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії є відсутність необхідного страхового стажу роботи. До страхового стажу не зараховано період роботи з 13.06.1990 по 01.04.1992, з тих підстав, що в записі про звільнення з роботи дата звільнення, номер та дата наказу не зазначені. Довідку від 01.03.2024 без номера про період роботи з 13.06.1990 по 01.04.1992 не можливо взяти до уваги, оскільки запис завірено печаткою, яка не містить код ЄДРПОУ підприємства.
Згідно із записом № 6 трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.06.1990 прийнята на посаду продавця в магазин с. Зезулівка на підставі розпорядження №50 параграф 7 від 11.06.1990 р.
Наступним записом вказано, що позивач звільнена в порядку переводу в Сафонівське сільпо.
Відповідно до запису № 7 ОСОБА_1 01.04.1992, у зв`язку з виділом Сафонівського сільпо, прийнята в порядку переводу у вказане сільпо на підставі розпорядження сільпо № 10 від 01.04.1992 року.
Отже, робота позивача у спірний період з 13.06.1990 по 01.04.1992 підтверджується відповідними записами трудової книжки.
Відсутність дати звільнення та відсутність дати і номеру наказу про звільнення у зв`язку з реорганізацією в порядку переводу позивача суд вважає формальним недоліком, який не може бути підставою не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.
Період роботи позивача з 13.06.1990 по 01.04.1992 також підтверджується довідкою Путивльського міського споживчого товариства від 01.03.2024 без номера, хоча вказана довідка завірена печаткою, яка не містить код ЄДРПОУ підприємства.
Разом з тим, вказана довідка лише підтверджує записи трудової книжки позивача.
Варто зауважити, що відповідачем не надано доказів того, що зазначені в ній відомості не відповідають дійсності.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області призначити позивачу пенсію суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки належним способом захисту позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати спірний період роботи з 13.06.1990 по 01.04.1992 до страхового стажу позивача. Після зарахування цього стажу орган пенсійного фонду зобов`язаний визначити загальний страховий стаж позивача та вирішити питання про призначення пенсії.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
У зв`язку із частковим задоволенням позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 КАС України, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн, сплачених за квитанцією від 25.04.2024.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати період роботи з 13.06.1990 по 01.04.1992 до страхового стажу позивача та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2024 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у даній справі.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар