Справа № 440/10185/24
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/10185/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молодецького Р.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Опішнянської селищної ради, в якій просить:

- визнати протиправним дії Опішнянської селищної ради щодо ненадання повної інформації за адвокатським запитом № 165-М від 19.08.2024;

- зобов`язати Опішнянську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 інформацію та належним чином завірені копії документів, згідно адвокатського запиту № 165-М від 19.08.2024.

Мотивуючи заявлений позов, позивач вказує на протиправні, як на його думку, дії відповідача щодо ненадання повної інформації за адвокатським запитом, зокрема, не надання повного переліку запитуваної інформації та надання копій документів, які не відповідають стандартам засвідчення копій, адже відсутня дата засвідчення копії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 440/10185/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач адміністративний позов не визнав, з його вимогами не погодився, надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для його задоволення. В обґрунтування заперечень на позов посилається на ті обставини, що 22.08.2024 року за вихідним номером 577 на адвокатський запит 165-М від 19.08.2024 року надано наявну в Опішнянській селищній раді інформацію. Ці документи, та інші вказані у запиті були предметом дослідження у судовій справі № 530/934/17.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач, адвокат ОСОБА_1, на підставі ордера що посвідчує його повноваження на надання правничої допомоги ОСОБА_2 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001506 від 15 січня 2024 р. видане Радою адвокатів Черкаської області на підставі рішення № 673 від 15 січня 2024 р.) звернувся до Опішнянської селищної ради з адвокатським запитом №165-М від 19.08.2024 (далі-адвокатський запит), підписаним за допомогою кваліфікованого електронного підпису, через службу мережі Інтернет для передавання текстових повідомлень та прикріплених до них файлів у вигляді листів шляхом обміну цифровими повідомленнями, направивши його на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).

До адвокатського запиту позивачем у відповідності до вимог статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» додані посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 001506 та ордера на надання правничої допомоги (а.с.7).

В даному адвокатському запиті, у зв`язку з наданням правової допомоги громадянці ОСОБА_2 , відповідно до п. 1 частини 1 ст.20, ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивач просив відповідача надати:

- завірену належним чином копію рішення 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 року щодо припинення дострокового повноваження селищного голови Опішнянської селищної ради ОСОБА_2 ;

- завірену належним чином копію Регламенту Опішнянської селищної ради VII скликання, що приймала вищезазначене рішення;

- завірену належним чином копію розпорядження уповноваженої особи стосовно скликання 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання;

- належним чином завірену копію пропозиції до порядку денного постійної комісії, що була уповноважена розглядати питання щодо питання про висловлення недовіри і дострокове припинення повноважень селищного ОСОБА_2 ;

- завірену належним чином копію протоколу засідання постійної комісії, що була уповноважена розглядати питання щодо питання про висловлення недовіри і дострокове припинення повноважень селищного ОСОБА_2 ;

- завірену належним чином копію протоколу 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017;

- завірену належним чином копію протоколу лічильної комісії 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017;

- завірену належним чином копію бланку бюлетеня для таємного голосування депутатами на 16-й сесії Опішнянської селищної ради VII;

- інформацію та завірену копію документів, що підтверджують факт повідомлення ОСОБА_2 про її звільнення;

- належним чином завірену розписку про вручення (видачу) трудової книжки ОСОБА_2 .

Позивач запропонував відповідачу надати відповідь по кожному пункту впродовж 5 робочих днів з дня отримання листа з адвокатським запитом засобами електронної пошти, надіславши запитувану інформацію на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередивши відповідача про наслідки відмови в наданні інформації та наданні інформації, що не відповідає дійсності.

22 серпня 2024 року у відповідь на адвокатський запит відповідачем на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була визначена позивачем в запиті як електронна адреса для надсилання запитуваної інформації, були надіслані скановані копії документів на 24 аркушах з супровідним листом. Вищезазначена відповідь, як на позивача, не містила повного переліку запитуваної інформації та документів, а надані копії документів не відповідають стандартам засвідчення копій документів, адже відсутня дата засвідчення копії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ту обставину, що відповідно до правил, встановлених Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», які затверджені наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 р. № 144 і набули чинності з 1 вересня 2021 року, посадові особи органів місцевого самоврядування засвідчують копії документів оригінали яких видали саме вони. Згідно з вимогами ДСТУ 4163:2020 відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Вважаючи протиправними дії Опішнянської селищної ради щодо неналежного розгляду адвокатського запиту та ненадання запитуваної інформації та документів в повному обсязі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (пункт 1 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI).

Відповідно до абзаців першого та другого частини першої статті 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (частина друга статті 24 Закону № 5076-VI).

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (частина третя статті 24 Закону № 5076-VI).

Отже, адвокатський запит може бути адресований як суб`єктам владних повноважень, так і приватним особам. І такі запити можуть стосуватися як надання публічної, так і будь-якої іншої інформації, необхідної адвокатові для надання правової допомоги клієнтові.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1 Закону № 2939-VI).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (частина перша статті 2 Закону № 2939-VI).

Статтею 4 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Однією з гарантій реалізації конституційних прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації є законодавче закріплення права кожного на доступ до інформації, яке згідно зі статтею 5 Закону № 2939-VI забезпечується, зокрема, систематичним та оперативним оприлюдненням інформації: в офіційних друкованих виданнях, на офіційних вебсайтах у мережі Інтернет, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; а також шляхом надання інформації на запити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За частинами першою - третьою статті 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом частини 1 статті 16 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

З аналізу наведених норм Закону № 2939-VI, Закону № 280/97-ВР вбачається, що доступ до публічної інформації може забезпечуватися шляхом надання розпорядником інформації, до яких належать і органи місцевого самоврядування, як суб`єкт владних повноважень, у встановлені законом строки інформації за відповідними запитами, зокрема, фізичних осіб.

Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).

Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.

Таким чином, в першу чергу, державний орган повинен розглянути запит, якщо ця інформація у нього є.

Згідно з частиною першою статті 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: "У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим".

Таким чином, розпорядник повинен не лише допомогти запитувачу ідентифікувати запитувану інформацію, а й активно співпрацювати з ним, тобто проявити очевидну готовність надати потрібну допомогу.

Тобто йдеться про те, що розпорядник інформації повинен сумлінно, відповідально поставитись до виконання своїх обов`язків (принцип добросовісності), керуючись законами логіки, здоровим глуздом та загальними нормами моралі (принцип розсудливості).

Отже, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, розпорядник інформації відповідно до статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Визначений статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За приписами частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис (частина 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (частина 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З огляду на викладене, спір у цій справі виник у зв`язку зі зверненням позивача до відповідача з адвокатським запитом в порядку Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідними діями та відповідями відповідача у зв`язку з цим, які на думку позивача не відповідали вимогам законодавства України. Зокрема, позивач вважає, що надані відповіді не повні, а ті документи які були надані не засвідчені належним чином.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідачем на адресу електронної пошти, визначеної позивачем були надіслані скановані копії наступних документів: рішення 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 року щодо припинення дострокового повноваження селищного голови Опішнянської селищної ради ОСОБА_2 (а.с. 19); Регламенту Опішнянської селищної ради VII скликання, що приймала вищезазначене рішення (а.с. 8 (зворот)-13); протоколу 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 (а.с. 14-17); протоколу лічильної комісії 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання від 29 червня 2017 (а.с 19 (зворот)-20); бланку бюлетеня для таємного голосування депутатами на 16-й сесії Опішнянської селищної ради VII (а.с. 20 (зворот)); повідомлення про необхідність отримання трудової книжки від 29.06.17 р. № 682 (а.с. 18); Акту про відмову отримати трудову книжку від 29.06.2017 року при звільненні (а.с. 13(зворот).

Разом з тим відповідач не направив на адвокатський запит наступні документи та інформацію, при надання яких було заявлено позивачем, а саме: завірену належним чином копію розпорядження уповноваженої особи стосовно скликання 16-ї сесії Опішнянської селищної ради VII скликання; належним чином завірену копію пропозиції до порядку денного постійної комісії, що була уповноважена розглядати питання щодо питання про висловлення недовіри і дострокове припинення повноважень селищного ОСОБА_2 ; завірену належним чином копію протоколу засідання постійної комісії, що була уповноважена розглядати питання щодо питання про висловлення недовіри і дострокове припинення повноважень селищного ОСОБА_2 ; інформацію та завірену копію документів, що підтверджують факт повідомлення ОСОБА_2 про її звільнення; належним чином завірену розписку про вручення (видачу) трудової книжки ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідач не надав позивачу повну інформацію та документи, які ним запитувались.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 14 Закону України Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані, серед іншого, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Всупереч вимогам статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач також не надав позивачу письмову відмову в наданні вказаних документів та інформації із зазначенням мотивованих підстав такої відмови.

За таких обставин суд констатує що наданням неповної, неточної інформації та документів, а рівно ненаданням вмотивованої письмової відмови за наявності законодавчо визначених підстав для відмови в задоволенні запиту, відповідачем - Опішнянською селищною радою були порушені вимоги пункту 6 частини 1 статті 14, частини 4, 6 статті 22 Закону України Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідачем були надіслані копії документів, які не відповідають стандартам засвідчення копій документів, адже відсутня дата засвідчення копії. В цьому він вбачає порушення відповідачем Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 р. № 144 (набув чинності з 1 вересня 2021 року)(далі - ДСТУ 4163:2020).

Так згідно підпункту 5.26. ДСТУ 4163:2020 відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Копії письмових документів, що перебувають в матеріалах справи, і були надіслані позивачу відповідачем не містять такого елемента, як дата засвідчення копії.

При наданні оцінки правомірності дій відповідача при посвідченні копій документів, які були надіслані за адвокатським запитом на отримання інформації, суд виходить з наступних фактичних обставин справи.

Нормою частини 2 статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону України «Про інформацію» свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну. У разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена.

Зі змісту адвокатського запиту слідує, що позивач запропонував відповідачу надати відповідь по кожному пункту впродовж 5 робочих днів з дня отримання листа з адвокатським запитом засобами електронної пошти, надіславши запитувану інформацію на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже позивач самостійно, за власним вибором визначив доступну форму та формат в яких йому повинні бути надані запитувані документи та інформація, а саме переведення їх в електронну форму (сканування) та направлення відповідних копій на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

На всі електронні документи, що створюються, відправляються або одержуються Секретаріатом Кабінету Міністрів України, центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, що належать до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (далі - установи) поширюється Типова інструкція з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55 (далі - Типова інструкція).

Типова інструкція визначає електронну копію оригіналу паперового документа (фотокопія) як візуальне подання паперового документа в електронній формі, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, відповідність оригіналу та правовий статус якого засвідчено кваліфікованою електронною печаткою установи (підпункт 6 пункту 6 Типової інструкції).

За приписами пункту 4 Типової інструкції до електронних документів, підписаних (погоджених) із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або засвідчених кваліфікованою електронною печаткою, вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки незалежно від особливостей оформлення документів не допускається.

Таким чином надіслані Опішнянською селищною радою на адресу електронної пошти позивача копії паперових документів (фотокопії), як візуальне подання паперових документів в електронній формі, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, повинні бути засвідчені кваліфікованою електронною печаткою установи, і не можуть візуально відтворювати підпис або відбиток печатки незалежно від особливостей оформлення документів, отже відповідно не засвідчуються шляхом проставлення відмітки згідно підпункту 5.26. ДСТУ 4163:2020.

Аналіз матеріалів справи, а саме: позову та відзиву, візуального відтворення на паперових носіях супровідних та паперових документів, які були надіслані відповідачем позивачу в електронній формі, отриманій шляхом сканування, у відповідь на його адвокатський запит, надає суду підстав для висновку, що Опішнянська селищна рада не здійснила засвідчення відповідності оригіналу наданих позивачу сканованих копій документів у встановлений спосіб, кваліфікованою електронною печаткою установи.

Суд відхиляє доводи відповідача, що документи вказані у запиті були предметом дослідження у судовій справі № 530/934/17, оскільки предметом заявленого адміністративного позову є матеріальна правова вимога щодо ненадання інформації та документів саме за адвокатським запитом, при цьому відповідач не надав суду доказів того, що ним в порядку та на підставах встановлених статті 22 Закону України Закону України «Про доступ до публічної інформації» була надана вмотивована письмова відмова в наданні інформації та документів з наведеної підстави.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача щодо ненадання повної інформації за адвокатським запитом позивача.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваної відмови не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Відтак заявлений позов суд визнає обґрунтованим, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено квитанцією про сплату судового збору № 26А0-РМРС-Т5Р6-0К58 від 24.08.2024.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

В позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, при цьому одна вимога має похідний характер.

Відтак, позивач за подання даної позовної заяви мав сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 968,96 грн (968,96 грн (1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024) х коефіцієнт 0,8) (за позовні вимоги немайнового характеру).

Вказане свідчить, що позивачем сплачений судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено законом на 242,24 грн.

Зважаючи на задоволення адміністративного позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Опішнянської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною другою статті 7 Закону № 3674-VI регламентовано, що у випадках, установлених пунктом першим частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищевикладене, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого ним судового збору в сумі 242,24 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 241-245, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Опішнянської селищної ради (, вулиця Перемоги, будинок 3, селище Опішня, Полтавський р-н, Полтавська обл., індекс 38164) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Опішнянської селищної ради щодо ненадання повної інформації за адвокатським запитом адвоката ОСОБА_1 № 165-М від 19 серпня 2024 року.

Зобов`язати Опішнянську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 інформацію та належним чином засвідчені копії документів згідно адвокатського запиту № 165-М від 19 серпня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Опішнянської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.(дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький