Справа № 520/25455/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову

"03" жовтня 2024 р. № 520/25455/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до 20-ої регіональної Військово-лікарської комісії Збройних сил України, треті особи - Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України, Командир військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до 20-ої регіональної Військово-лікарської комісії Збройних сил України, треті особи - Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України, Командир військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову відповідача 20-ї регіональної Військово-лікарської комісії Збройних сил України у проведенні повторного медичного огляду ВЛК військовозобов`язаному ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача 20-у регіональну Військово-лікарську комісію Збройних сил України повторно провести медичний огляд військовозобов`язаному ОСОБА_1 з урахуванням погіршення його стану здоров`я та з урахуванням відсутності лікарів-спеціалістів на попередніх ВЛК.

03.10.2024 позивачем до канцелярії суду подана уточнена заява разом із заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд до ухвалення рішення в адміністративній справі звернути рішення суду до негайного виконання зобов`язання направити позивача на лікування до стаціонарного медичного закладу.

Розглянувши зазначену заяву позивача про забезпечення позову, матеріали адміністративного позову, суд дійшов наступного висновку.

Правовідносини з приводу прийняття рішення про забезпечення позову в адміністративній справі унормовані приписами ст.ст. 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведеної норми кодексу слідує, що законодавцем вичерпно окреслено коло підстав для вжиття заходів із забезпечення адміністративного позову, а саме: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Також, суд наголошує, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

Суд зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Відтак, суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, зміст позовних вимог, тексту позову, долучені до позову матеріали, а також текст самої заяви про забезпечення позову не дозволяють дійти переконливого висновку про існування в даному випадку передбачених ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів, не надано належних та допустимих доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З цих підстав суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до 20-ої регіональної Військово-лікарської комісії Збройних сил України, треті особи - Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України, Командир військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150-158, 243, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до 20-ої регіональної Військово-лікарської комісії Збройних сил України, треті особи - Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України, Командир військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Панов М.М.