Справа № 620/6057/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Чернігів Справа № 620/6057/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 21 від 01.11.2023, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.10.2023, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998 роки на АО «Восход» на посаді слюсаря сантехніка 3 (третього) розряду згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.2003.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2023 № 21 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком та до стажу роботи не зараховано період роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.2003, оскільки дата заповнення трудової книжки не відповідає періодам трудової діяльності. Зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що після перевірки матеріалів електронної пенсійної справи рішенням № 21 від 01.11.2023 відмовлено в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній належним чином підтверджений страховий стаж. Страховий стаж позивача складає 14 років 5 місяців 16 днів. Зазначає, що відповідачем не враховано до страхового стажу період роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 14.11.2003, оскільки дата заповнення трудової книжки не відповідає періодам трудової діяльності.

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в наданих до суду поясненнях вказала, що 26.10.2023 позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та винесено рішення про відмову № 21 від 01.11.2023. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області лише прийнято від позивача документи та направлено позивачеві копію відповідного рішення про відмову листом від 06.11.2023 № 2500-0212-8/74201.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , у віці 62 років, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком від 26.10.2023, надавши дублікат трудової книжки та документи, що підтверджують періоди роботи (а.с. 60-63).

З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та рішенням від 01.11.2023 № 21 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 27 років. Страховий стаж заявника становить 14 років 05 місяці 16 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Також вказано, що за результатами розгляду наданих документів не враховано до страхового стажу період роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998, згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 14.11.2003, оскільки дата заповнення трудової книжки не відповідає періодам трудової діяльності (а.с. 27).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (стаття 1 Закону № 1058-1V, який набрав чинності з 01.01.2004).

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону № 1058-1V, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2023 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У зв`язку з втратою оригіналу трудової книжки позивач звернувся до відділу кадрів ТОВ НВК «Прогрес», як до організації де вперше отримував трудову книжку, в результаті чого, 14.11.2003 отримав дублікат трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки № ВК/734 та № КВ/732 від 26.10.2023, виданих ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Прогрес» про підтвердження наявного трудового стажу (а.с. 74-81).

Як вбачається із записів № 9, № 11 копії трудової книжки позивач з 11.06.1991 по 06.07.1998 працював в АТ «ВОСХОД» на посаді слюсаря-сантехніка 3 (третього) розряду (а.с. 79).

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про періоди та місце роботи, посаду, яку займав позивач, реквізити наказів, на підставі яких вони внесені, та печатку підприємства.

Суд не знаходить поважними посилання відповідача на те, що вказаний стаж роботи позивача не було зараховано при призначення пенсії, оскільки дата заповнення трудової книжки не відповідає періодам трудової діяльності, так як у зв`язку з втратою оригіналу трудової книжки, 14.11.2003 позивачу було видано її дублікат.

Отже, факт роботи позивача у період з 11.06.1991 по 06.07.1998 в АТ «ВОСХОД» на посаді слюсаря-сантехніка 3 (третього) розряду підтверджується основним документом, а саме трудовою книжною позивача.

Щодо недоліків при заповненні трудової книжки, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд також звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2023 № 21 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998 в АТ «Восход» на посаді слюсаря-сантехніка 3 (третього) розряду згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.2003 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.10.2023.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2023 № 21 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 11.06.1991 по 06.07.1998 в АТ «Восход» на посаді слюсаря-сантехніка 3 (третього) розряду згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.2003 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 26.10.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.10.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ