Справа № 140/6769/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6769/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Клочко О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дмитрук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2 , підприємець) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.03.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1722517,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу відповідача №311-п від 22.01.2024 проведено фактичну перевірку позивача з дотримання вимог Податкового кодексу України (далі ПК України), законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про оплату праці», «Про платіжні послуги», «Про ціни і ціноутворення, постанови Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 31.01.2024 №002639, в якому зазначено, що при проведенні 23.01.2024 розрахункових операцій покупки бездротових навушників Proove Tender blue по ціні 1299,00 грн у готівковій формі видано не фіскальний чек №ШО00-001770 о 14:12:53 год., покупки блоку живлення USB Poer Adapter 5W по ціні 399,00 грн у безготівковій формі з використання ЕПЗ та платіжного терміналу видано не фіскальний чек №ШО00-001775 о 14:50:09 год. та сліп терміналу RRN 83.

Розрахункові операції проводились без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій (ПРРЩ ф.н. ), без створення у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа та надання особі, яка отримує товар, в обов`язковому порядку розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, форма та зміст якого визначена наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів».

В ході аналізу наданих позивачем виписок банку про рух коштів на банківських рахунках (розрахунки з еквайрингу) в розрізі транзакцій по даті та часу з інформацією даних СОД РРО, стосовно розрахункових операцій проведених через ПРРО з фіскальним номером (в розрізі дати та часу операції), встановлено проведення розрахункових операцій в безготівковій формі (за допомогою банківського платіжного терміналу S1VF04FW) без застосування реєстратора розрахункових операцій, без створення у паперовій та/або електронній формі та без надання покупцям, в обов`язковому порядку, розрахункових документів встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій, за період з 28.10.2023 по 24.01.2024 на загальну суму 1146830,00 грн, з них перша операція була проведена 28.10.2023 о 09:43:01 год. на суму 550,00 грн, згідно додатку №1 до акту перевірки.

За результатами фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято спірне рішення, з яким позивач не погоджується та вважає його протиправним з наступних підстав.

В наказі про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 від 22.01.2024 податковий орган лише обмежився загальними посиланнями на норми чинного законодавства, в т.ч. на норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. При цьому, відповідачем в наказі жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення та відношення платника податків до вказаної інформації.

На думку позивача, зі змісту наказу від 22.01.2024 про призначення перевірки не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, та у який спосіб отримано ГУ ДПС у Волинській області, що стала у подальшому підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки.

Крім того, у вказаному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено у рамках яких заходів ГУ ДПС у Волинській області встановлено невідповідність діяльності підприємця вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

ФОП ОСОБА_2 зазначає, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Позивач вважає незаконною фактичну перевірку, що тягне за собою відсутність правових наслідків такої, а тому прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, на думку позивача, дані, на які посилається ГУ ДПС у Волинській області у акті перевірки, що внесені у базу даних системи обліку даних РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин.

У спірних правовідносинах, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, здійснена під час проведення фактичної перевірки, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ, який оформлений під час проведення фактичної перевірки.

Отже, використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО за минулі періоди передбачено виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок.

Однак, перевірка СОД РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки. У свою чергу, проведення перевірки у приміщенні контролюючого органу на підставі даних СОД РРО вважається камеральною перевіркою. А тому, на думку позивача, такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій у спірних правовідносинах.

При цьому, отримання інформації з власних програм контролюючого органу (таких як СОД РРО) за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів перевірки, фактичну перевірку позивача було здійснено 23.01.2024, акт перевірки було складено 31.01.2024, тоді як порушення, встановлені за результатами вказаної перевірки, мали місце до моменту проведення фактичної перевірки. Отже, вказані обставини свідчать про те, що інкриміновані порушення були вчинені до початку проведення перевірки, а саме: встановленні контролюючим органом за допомогою системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) за місцем знаходження контролюючого органу.

Отже, контролюючий орган встановив порушення, досліджуючи інформацію, що надходила до моменту призначення та проведення перевірки до органів ДПС по дротових та/або бездротових каналах зв`язку, а саме: за допомогою СОД РРО.

Відтак, порушення, наведені відповідачем в акті перевірки, фактично були встановлені не за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, що не узгоджується з положеннями пп.75.1.3. п.75.1 ст. 75 ПК України.

Так, позивач покликається на те, що відповідачем встановлено порушення не під час проведення фактичної перевірки, а шляхом аналізу відомостей аналітичної системи ДПС України СОД РРО, тобто поза межами предмету проведення перевірки і не в рамках контрольної закупівлі.

Підсумовуючи зазначене, позивач зазначає, що порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що зафіксовані у акті фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом за минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка. Отже, такий акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Окрім зазначеного, звертає увагу суду на інші порушення, допущені відповідачем при оформленні матеріалів перевірки та прийняття оскаржуваного рішення.

Передумовами складення акту фактичної перевірки діяльності позивача зазначено надання позивачу запиту про надання документів. Окрім працівників відповідача, в якості особи, якою отримано запит, зазначено продавця ОСОБА_3 , при цьому наголошує, що запит відповідача вона не отримувала. У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абз.1 - 5 п.73.3 ст.73 ПК України, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

В розглядуваному випадку письмова вимога (запит) про надання документів в ході проведення фактичної перевірки позивачу та/або його уповноваженій особі не вручалася.

При цьому, зазначений у запиті відповідача продавець є лише продавцем з відповідними функціональними обов`язками; до повноважень продавця не віднесено представляти інтереси платника податків перед контролюючими органами. Більше того, продавець фізично не володіла документами та відомостями, зазначеними у запиті.

Крім цього, отриманий в порядку підготовки матеріалів оскарження та позовної заяви запит про надання документів (окрім того, що не містить відмітки про його отримання позивачем та/або уповноваженою собою) зазначає про запитувані відомості, які не належать до предмета фактичної перевірки.

З огляду на вказане, позивач покликається на те, що зазначені докази не можуть вважатися належними та допустимими на підтвердження факту порушення платником податків законодавства в розумінні вимог КАС України.

З урахуванням зазначеного просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.30).

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов (а.с.33-40) вимог ФОП ОСОБА_2 не визнала та зазначила, що інформація, наявність якої стала підставою для проведення перевірки, отримана з доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту №28/03-20-07-05-01 від 18.01.2024.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

Враховуючи викладене, представник відповідача зазначила, що ГУ ДПС у Волинській області дотрималося вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо оформлення наказу на проведення фактичної перевірки, а саме: наявне посилання на норми законодавства, а також на інформацію, на підставі якої призначено перевірку.

Щодо посилання на дані СОД РРО, представник відповідача зазначила, що предмет фактичної перевірки чітко визначений п.п.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України та є більш розширений аніж предмет камеральної перевірки. Вказане підтверджується матеріалами фактичної перевірки СГ ОСОБА_2 . Використовуючи інформацію СОД РРО при проведенні фактичної перевірки позивача, відповідач діяв у межах повноважень, визначених ПК України.

Щодо проведення контролюючим органом саме фактичної, а не документальної перевірки, то представник ГУ ДПС у Волинській області вказала, що контролюючий орган наділений правом під час здійснення фактичної перевірки досліджувати період, передбачений ст.102 ПК України.

Щодо вручення запиту контролюючого органу, то представник відповідача зауважила, що на запит позивачем було надано певний перелік документів, а тому твердження ФОП ОСОБА_2 про не отримання запиту не відповідають дійсності.

Щодо фактичних порушень, встановлених в ході перевірки, зазначила, що при проведенні ФОП ОСОБА_2 у період з 28.10.2023 по 24.01.2024 розрахункових операцій у безготівковій формі із застосуванням платіжного банківського терміналу, в момент приймання від покупців платіжних карток за місцем реалізації товарів, дані операції не були проведені через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій в установленому законом порядку, розрахункові документи встановленої форми та змісту створені у паперовій та/або електронній формі на повну суму проведених операцій в обов`язковому порядку покупцям не надавались.

Загальна сума розрахунків проведених без застосування ПРРО в установленому законодавством порядку, становить 1146830,00 грн.

Шляхом порівняння даних, наданих у виписках по рахунках, та даних СОД РРО, встановлено невідповідність між часом формування розрахункового документа та часом транзакції (дані СОД РРО та виписки по рахункам додаються).

Крім того, при проведенні розрахункової операції 23.01.2024 - покупки бездротових навушників Proove Tender blue по ціні 1299,0 грн у готівковій формі видано не фіскальний чек №ШО00-001770 о 14:12:53 год та покупки блоку живлення USB Power Adapter 5W по ціні 399,00 грн, у безготівковій формі з використанням ЕПЗ та платіжного терміналу, видано не фіскальний чек №ШО00-001775 о 14:50:09 год та сліп терміналу RRN 83. Розрахункові операції проводились без застосування зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій (ПРРО ф.н. ), без створення у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа, та надання особі, яка отримує товар, в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, форма та зміст якого визначена наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 «Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів».

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.1, 2 ст.3 Закону України від «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а тому за наслідками перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З наведених підстав представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила про те, що не може судом братися до уваги заперечення відповідача в частині змісту та наслідків доданого до акту додатку, який містить посилання на дату, час проведеної операції, фіскальний номер документа, штриховий код та суму проведеної операції тощо. Надана відповідачем до відзиву копія відповіді на запит є неналежним та недопустимим доказом, оскільки зазначена відповідь позивачем та/або уповноваженою на це особою не надавалася. Позивач не уповноважував третіх осіб на представлення інтересів в межах проведення перевірки, зокрема, надання відомостей з банківських рахунків, надання пояснень тощо.

Представник позивача посилається на те, що перевірка проведена відповідачем з грубим порушенням порядку проведення заходу контролю; до матеріалів перевірки відповідачем долучено документи, отримані в незрозумілий та незаконний спосіб; на підставі неналежних та недопустимих доказів відповідач прийшов до висновку щодо діяльності позивача, які не відповідають дійсності, та безпідставно прийняв рішення про визначення позивачу зобов`язання; заперечення відповідача не спростовують доводів позовної заяви (а.с.63-64).

У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача вказала, що контролюючий орган діяв у межах чинного законодавства та виконав законні вимоги щодо оформлення наказу на проведення перевірки. Доводи про те, що запит відповідача позивачем та/або уповноваженою особою не отримувався, спростовуються самим позивачем (заперечення підписано ФОП ОСОБА_2 ) у запереченні від 14.02.2024 на акт фактичної перевірки №002639 від 31.01.2024, де вказується, що «на запит перевіряючих надано відповідний обсяг документів, які підтверджують повноту ведення бухгалтерського обліку». Тобто, зазначене у відповіді на відзив не відповідає фактичним обставинам справи (а.с.67-69).

У зв`язку з відрахуванням з 06.08.2024 судді ОСОБА_4 зі штату Волинського окружного адміністративного суду на підставі наказу в.о.голови суду від 06.08.2024 №02-07/82/24 розпорядженням керівника апарату суду від 07.08.2024 №01-84/53/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Плахтій Н.Б. для розгляду вказаної справи (а.с.75-76).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 прийнято справу до провадження, призначено підготовче засідання, а ухвалою суду від 23.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.77, 85).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, запереченні на відповідь на відзив, просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Суд встановив, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 22.01.2024 №311-п та направлень на перевірку від 22.01.2024 №347/03-20-07-05, №348/03-20-07-05 (а.с.10-11) проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 за місцем здійснення господарської діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено акт від 31.01.2024 №002639 (а.с.17-18), відповідно до якого в ході перевірки встановлено, зокрема порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР) та вимог Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (далі Положення №13).

08.03.2024 на підставі висновків вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1722517,00 грн (а.с.12).

ФОП ОСОБА_2 оскаржила спірне податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку шляхом подання скарги через адвоката Кушнірук Ю.П. від 27.03.2024 до ДПС України, яка своїм рішенням від 24.05.2024 №15533/6/99-00-06-03-02-06 скаргу залишила без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 08.03.2024 № без змін (а.с.14-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем наказом від 22.01.2024 №311-п призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_2 на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи (а.с.10).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Так, у матеріалах справи міститься доповідна записка відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області від 18.01.2024 №28/03-20-07-05-01 про надання дозволу на проведення фактичних перевірок відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (а.с.61).

У зазначеній доповідній записці повідомлено, що в ході аналізу баз даних ДПС встановлено ряд суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж складної побутової техніки в магазинах під брендом «Мій Гаджет», у яких питома вага готівкових розрахунків за 2023 рік нижча 10 відсотків, хоча в середньому по Волинській області така питома вага становить 55,3 відсотка. Низька питома вага готівкових розрахунків може свідчити про не проведення розрахункових операцій в такій формі через РРО/ПРРО. Крім цього, згідно СОД РРО при проведенні розрахункових операцій із застосуванням електронних платіжних засобів покупцям видавався фіскальний чек, який не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13.

У пункті 1 додатку до доповідної записки від 18.01.2024 №28/03-20-07-05-01 зазначено ФОП ОСОБА_2 як суб`єкт господарювання для проведення фактичної перевірки (а.с.61 зворот).

Отже, вказана доповідна записка в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №420/9909/23 (постанова від 26.03.2024).

Суд зазначає, що перевірка яка проведена контролюючим органом та зроблена оцінка щодо дотримання платником податків при здійсненні розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, з огляду на підстави проведення перевірки та виявлене порушення вимог Закону №265/95-ВР, Положення №13 відповідає предмету, встановленому підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Таким чином, суд доходить висновку, що контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та початку проведення фактичної перевірки.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Отже, твердження позивача про незаконність перевірки та наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на її результатами, є необґрунтованими та безпідставними.

Надаючи оцінку джерелу отриманої контролюючим органом інформації, яка свідчить про допущені позивачем порушення, суд наголошує наступне.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 62.1- 62.3 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (п.71.1 ст.71 ПК України).

Відповідно до пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація:

72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків;

72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, згідно визначених у Законі №265/95-ВР термінів, фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі;

електронний фіскальний звіт - це:

а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, що містить дані фіскального звіту, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;

б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані фіскального звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;

електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків;

електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

електронна копія фіскального звіту - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звіту, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

Згідно з пунктом 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Положеннями статті 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

У справі що розглядається, контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вищенаведених вимог законодавства, про які зазначено в акті перевірки, зокрема на підставі даних СОД РРО.

Наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 №477 затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі Порядок №477).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО, відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач в межах цієї справи, під час проведення фактичної перевірки, мав правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, програмні реєстратори розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23 та враховується судом при вирішенні даного спору.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про неправомірність дій контролюючого органу в частині використання під час фактичної перевірки інформації із СОД РРО.

Щодо доводів позивача про те, перевірка СОД РРО за минулий період носить характер документальної перевірки, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, фактичною відповідно до пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Так, відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 22.01.2024 №311-п визначено провести фактичну перевірку позивача за період діяльності з урахуванням строків, визначених статтею 102 ПК України, по дату завершення фактичної перевірки (а.с.10).

Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок Верховним Судом у справі №826/8284/17 (постанова від 20.05.2022).

Так, ПК України не встановлює будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Отже, твердження позивача про те, що проведена фактична перевірка з використанням відповідних документів, що складають предмет перевірки, за минулий період діяльності носить характер документальної перевірки, є безпідставним.

Щодо доводів позивача про порушення ГУ ДПС у Волинській області вимог податкового законодавства, що регулюють порядок вручення запиту про надання документів, які стосуються предмета перевірки, то суд зауважує, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З матеріалів справи слідує, що в ході проведення перевірки продавцю магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 24.01.2024 був вручений запит про надання документів (а.с.22).

При цьому вимога контролюючого органу була виконана позивачем 26.01.2024, про що свідчить лист про надання копій завірених документів, в тому числі банківських виписок по рахунках позивача, можливість отримання яких пов`язана виключно за її заявою (а.с.43-44).

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_2 самостійно виконано вимоги запиту контролюючого органу, то підстави стверджувати про порушення порядку його вручення в даному випадку відсутні.

Що стосується безпосередньо порушень ФОП ОСОБА_2 пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР та вимог Положення №13, які встановлені під час фактичної перевірки, то суд враховує наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно визначень, наведених у статті 2 Закону №265/95-ВР:

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Такі правові висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Як слідує з акта фактичної перевірки (а.с.17-21), а саме вкладного аркуша, контролюючий орган в ході її проведення встановив, що ФОП ОСОБА_2 для проведення розрахункових операцій в магазині «Мій Гаджет» за адресою: м.Ковель, б-р Лесі Українки, 18, зареєстровано фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО), фіскальний номер . Зазначена обставина також підтверджується заявою позивача про реєстрацію ПРРО від 28.10.2023 (а.с.52).

В господарській одиниці розрахункові операції проводяться в готівковій та безготівковій формі із застосуванням електронного платіжного засобу АТКБ «Приватбанк», платіжного терміналу S1VF04FW.

В ході аналізу наданих платником податку виписок банку про рух коштів на банківських рахунках (розрахунки з еквайрингу) в розрізі транзакцій по даті та часу з інформацією даних СОД РРО стосовно розрахункових операцій, проведених через ПРРО з фіскальним номером (в розмірі дати та часу операції), відповідачем встановлено проведення розрахункових операцій в безготівковій формі (за допомогою банківського платіжного терміналу S1VF04FW) без застосування реєстратора розрахункових операцій, без створення у паперовій та/або електронній формі та без надання покупцям, в обов`язковому порядку, розрахункових документів встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій, за період з 28.10.2023 по 24.01.2024 на загальну суму 1146830,00 грн, з них перша операція була проведена 28.10.2023 о 09:43:01 год. на суму 550,00 грн, згідно Додатку №1 до акта перевірки.

Отже, шляхом порівняння даних, зазначених у виписках по рахунках, та даних СОД РРО, відповідачем встановлено невідповідність між часом формування розрахункового документа та часом транзакції, що слугувало підставою для висновку про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Однак, суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає, що з огляду на визначення розрахункової операції, яке наведене у статті 2 Закону №265/95-ВР, факт непроведення розрахункової операцій через ПРРО може бути зафіксований лише в момент приймання від покупця платіжної картки за місцем реалізації товарів (послуг).

В даному випадку контролюючий орган не встановив непроведення через ПРРО операцій, що наведені у Додатку 1 до акта перевірки (а.с.19-20), лише констатував, що такі операції проведені після спливу певного часу з моменту проведення безготівкового розрахунку.

Водночас Додаток 1 до акта перевірки не містить порівняльного аналізу дати та годин проведення безготівкового розрахунку (згідно виписок банку) із датою та годиною проведення розрахункової операції через ПРРО (згідно даних СОД РРО).

В контексті встановлених обставин суд зауважує, що акт перевірки це носій доказової інформації, в якому повинні відображатись встановлені в ході перевірки факти порушення вимог законодавства, контроль за яким покладено на податковий орган.

Відсутність у акті перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою викладеного детального опису встановлених порушень з посиланням на первинні документи не дає суду можливість встановити наявність/відсутність порушень позивачем Закону №265/95-ВР.

Таким чином, Додаток 1 до акту перевірки в розумінні статті 73 КАС України не є належним доказом встановлених в ході її проведення порушень.

Більше того, суд зауважує, що незважаючи на зазначення позивачем у заяві від 28.10.2023 про можливість роботи ПРРО в режимі офлайн (а.с.52), відповідач не перевірив, чи дійсно така можливість забезпечується, при цьому у запереченнях на акт перевірки позивач наголошувала на технічні несправності в роботі обладнання внаслідок відсутності електропостачання та Інтернету (а.с.70).

Також суд враховує, що Закон №265/95-ВР не встановлює конкретних часових проміжків фіскалізації розрахунків, а лише визначає обов`язок її здійснення.

Згідно з абзацом третім частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі Закон №1023-XII) розрахунковий документ має бути виданий або створений в електронній формі не пізніше моменту передачі товару (послуги).

Отже, чинне законодавство України визначає обов`язок продавця надати покупцю (споживачу) розрахунковий документ в момент отримання покупцем товару (послуги).

Разом з тим, контролюючий орган в ході перевірки не встановив обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, про те, що при здійсненні розрахункових операцій в період з 28.10.2023 по 24.01.2024 на загальну суму 1146830,00 грн позивачем не було видано покупцям розрахунковий документ, оскільки факти передачі придбаних товарів покупцям та невидача при цьому розрахункових документів при перевірці не зафіксовані.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає недоведеним порушення ФОП ОСОБА_2 вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР за період з 28.10.2023 по 24.01.2024 на загальну суму 1146830,00 грн.

Згідно із підпунктом 20.1.11. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 80.4. статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Суд встановив, що 23.01.2024 в ході проведення фактичної перевірки посадові особи ГУ ДПС у Волинській області провели дві контрольні розрахункові операції: покупку бездротових навушників Proove Tender blue по ціні 1299,00 грн у готівковій формі та покупку блоку живлення USB Poer Adapter 5W по ціні 399,00 грн в безготівковій формі.

Під час проведення вказаних розрахункових операцій в першому випадку видано не фіскальний чек №ШО00-001770 о 14:12:53 год., в другому випадку - не фіскальний чек №ШО00-001775 о 14:50:09 год. та сліп терміналу RRN 83 (а.с.114).

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР в частині проведення контрольних розрахункових операцій без застосування ПРРО, без створення розрахункового документа в паперовій (в першому випадку) та в електронній (в другому випадку) формі, а також без видачі розрахункових документів встановленої форми та змісту на суму проведеної операції.

При цьому в ході розгляду справи позивачем не було надано доказів на спростування означених порушень.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що згідно з розрахунком штрафних санкцій (а.с.13) визначена у спірному податковому повідомленні-рішенні загальна сума штрафних санкцій в розмірі 1722517,00 грн складається з таких сум:

550,00 грн - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше (сума реалізації товару 28.10.2023 о 9:43:01 згідно з Додатком 1 до акта перевірки);

1 721 967,00 грн - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення (сума реалізації товарів за період з 28.10.2023 по 24.01.2024 в розмірі 1146280,00 грн згідно з Додатком 1 до акта перевірки та сума реалізації товарів під час проведення контрольних розрахункових операцій в розмірі 1698,00 грн, що в загальному становить 1147978,00 грн х 150%).

Оскільки суд вказав на недоведеність порушення в частині реалізації позивачем товарів на суму 1146830,00 грн без проведення через ПРРО та без видачі розрахункового документа, тому в даному випадку правомірним є застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 1897,50 грн, з яких:

1299,00 грн - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше (контрольна розрахункова операція на суму 1299,00 грн);

598,50 грн - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення (контрольна розрахункова операція на суму 399,00 грн х 150%).

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1720619,50 грн та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 13764,98 грн (а.с.29).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 08.03.2024 № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1720619,50 грн (один мільйон сімсот двадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять грн 50 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір в сумі 13764,98 грн (тринадцять тисяч сімсот шістдесят чотири грн 98 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2024 року.