Справа № 520/23058/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 вересня 2024 року № 520/23058/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лапіної Ю.В.,

представника позивача - Кутового Г.І.,

представника відповідача - Мостепаненко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 р. року за №3 на суму 1069997,80 грн, складене на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІНДАСТРІАЛ - СЕРВІС» з питання дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 01.09.2022 р. №9 за період з 01.09.2022 р. по 31.05.2024 р. за №30564/20-40-07-03-06/34630002 від 28.06.2024 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 р. року за №3 є протиправним та таким, що ґрунтується на помилкових висновках контролюючого органу. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Також, представником позивача через канцелярію суду було подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року, зокрема, розгляд справи №520/23058/24 за вказаним вище позовом вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі №520/23058/24 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

У період з 17.06.2024 по 21.06.2024 посадовими особами контролюючого органу на підставі направлень від 14.06.2024 №№5003, 5004, виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області, наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 13.06.2024 №2501-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС», , з питання дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 01.09.2022 № 9 за період з 01.09.2022р. по 31.05.2024р., за результатами якої було складено акт від 28.06.2024 року № 30564/20-40-07-03-06/34630002.

Відповідно до висновків акту від 28.06.2024 року № 30564/20-40-07-03-06/34630002 перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ - СЕРВІС» частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», із змінами та доповненнями, пункту 142 Постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», із змінами та доповненнями, за зовнішньоекономічним контрактом від 01.09.2022 № 9, який укладено з компанією «Niftylift Ltd» (Milton Keynes, England).

На підставі висновків акту від 28.06.2024 року № 30564/20-40-07-03-06/34630002 контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.07.2024 №3, згідно із яким за встановлене порушення ч.3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України і згідно із п.5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1059997,8 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що порушує права, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Положеннями пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно із п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Згідно з частиною першою, другою статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VIIІ (далі - № 2473-VIIІ) валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

Свобода здійснення валютних операцій забезпечується шляхом дотримання принципів валютного регулювання, встановлених цим Законом.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст.5 Закону № 2473-VIIІ гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків, зокрема, за іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України.

Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.

Порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.

Відповідно до статті 7 Закону № 2473-VIIІ транскордонний переказ валютних цінностей здійснюється виключно через уповноважені установи.

Порядок проведення переказу валютних цінностей визначається Національним банком України.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Приписами ч.ч. 5 та 6 ст.11 Закону № 2473-VIIІ передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Згідно із ч.9 ст.11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Відповідно до положень ч.10 ст.11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

На виконання п.2 ч.1 ст.12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту: встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до ч.1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно із ч.2 ст.13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Приписами ч.5 ст.13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до статей 6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України «Про Національний банк України», статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України «Про валюту і валютні операції», Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (далі - Положення № 5).

Це Положення відповідно до пункту 1 визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національної банк України» з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи, Правлінням Національного банку України прийнято Постанову від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова НБУ №18).

Пунктом 14-2 Постанови №18 визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становить 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Згідно із ч.3 ст.13 Закону № 2473-VIIІ у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно із ч.6 ст.13 Закону № 2473-VIIІ у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Під час розгляду справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС», в якості постачальника, та Приватним акціонерним товариством «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО», в якості покупця, було укладено договір поставки від 20 вересня 2022 року №01-251166-22, згідно із п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю у порядку та строки, встановлені договором, товар, за предметом закупівлі (ДК 021:2015): 42410000-3, Підіймально-транспортувальне обладнання, підйомники самохідні, у кількості, за ціною, з якістю, в комплектації тощо згідно з договором, а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору.

Згідно з розділом II «Технічні та якісні характеристики товару» Технічної специфікації « 42410000-3 Підіймально-транспортувальне обладнання Підйомники самохідні» (додаток №2 до договору) (далі - Додаток №2) передбачено, що країною походження товару Англія.

Відповідно до п.2.3 договору ціна товару (з усіма витратами, пов`язаними з поставкою та регламентними (сервісними) роботами з технічного обслуговування товару протягом терміну дії гарантійних зобов`язань в обсязі та періодичністю, встановленою виробником в експлуатаційній документації на товар) визначена в специфікації Додатку № 1 до договору.

Форми та порядок оплати, згідно з підпунктами 3.2.1, 3.2.5 пункту 3.2 договору є часткова попередня оплата (аванс) та остаточна оплата, де розмір авансу, відповідно до п.п. 3.2.1 становить - не більше 80% (вісімдесяти відсотків) від ціни товару та сплачується постачальнику протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати надання постачальником рахунку, а остаточна оплата, відповідно до п.п. 3.2.1 здійснюється покупцем протягом 25 (двадцяти п`яти) банківських днів з дати підписання ним видаткової накладної, після погашення авансового платежу постачальником (у разі оплати авансового платежу покупцем) та за наданим постачальником (після підписання покупцем видаткової накладної) рахунком, а також з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 ПК України.

Відповідно до п.4.1 договору постачальник зобов`язаний поставити товар одержувачу (уповноваженому представнику покупця) в строк до 31.07.2023 року (включно), за адресою (місцем) поставки (передачі) товару згідно з додатком №2 до договору на умовах DDР Інкотермс (2010).

Згідно із специфікацією - додаток №1 до договору, передбачалась поставка Колінчатого самохідного підйомнику Nifty НR 21 D 4x4 (далі - товар) у кількості 2 шт. На підставі рахунку ТОВ «ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС» від 21.09.2022 року №281, за кількість 1,56 шт. товару 29 вересня 2022 року НЕК "УКРЕНЕРГО" здійснило передоплату позивачу, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.09.2022 року №152.

Під час розгляду справи встановлено доводи представника позивача стосовно того, що згідно із даними позивача на момент укладання договору підприємство було забезпечено необхідними ресурсами для поставки товару, тому правомірно розраховувало у разі укладання договору належним чином виконати зобов`язання у встановлені строки.

Для виконання договору позивачем у якості покупця було укладено з Компанією «Niftylift Ltd» (Англія) у якості продавця контракт купівлі-продажу від 01.09.2022 року №9, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вироблену продавцем продукцію, а саме: обладнання для підняття людей та запчастини до нього (далі - продукція), на умовах, викладених у поточному контракті.

Відповідно до авторизаційних листів від 12.01.2022 року №б/н, від 16.01.2023 року №б/н, виданих Компанією «Niftylift Ltd» (Англія), позивач є офіційним представником компанії на території України та уповноважений сприяти продажу і здійснювати технічне обслуговування продукції.

Відповідно до п.2.1 контракту покупець купує продукцію в асортименті, кількості і за цінами, що містяться в рахунках-фактурах та додатках, що є додатками до цього контракту і складає його невід`ємну частину.

Згідно із додатком від 02.09.2022 року №02/09 до контракту та проформ-інвойсів Компанії «Niftylift Ltd» від 02.09.2022 року №57002, від 02.09.2022 року №57003 продавцем передбачалась поставка підприємству Самохідного колінчастого підйомнику модель НR21D 4x4 МК2 у кількості 2 шт. після отримання 100% попередньої оплати, строк постачання 2023 рік, яке повинно здійснюватись на умовах FCA Milton Keynes (Shenley Wood, England).

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем на підставі проформи-інвойсу від 02.09.2022 року №57002 та проформи-інвойсу від 02.09.2022 року№57003 належним чином здійснило продавцю 100% попередньої оплати, що підтверджується платіжною інструкцією віноземній валюті від 12.10.2022 року№56.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що за період з 01.09.2022 по 31.05.2024 на виконання умов контракту від 01.09.2022 №9 позивачем на адресу компанії «Niftylift Ltd» в якості передплати за товар були перераховані кошти (Банківські реквізити: Natwest Bank, GB65NWBK8866, SWIFT CODE: NWBKGB2L) на загальну суму 231135,67 Фунтів стерлінгів (еквівалент 10083920,38 грн), згідно наступних документів, а саме: платіжний документ від 12.10.2022 №56 на суму 4670232,35 грн, (сума 115206,00 Фунтів стерлінгів), граничний термін надходження товарів - 09.04.2023; платіжний документ від 10.11.2022 №59 на суму 8258,43 грн, (сума 197,14 Фунтів стерлінгів), граничний термін надходження товарів - 08.05.2023; платіжний документ від 07.07.2023 №50 на суму 5381583,32 грн, (сума 115206,00 Фунтів стерлінгів); граничний термін надходження товарів - 02.01.2024 платіжний документ від 01.11.2023 №75 на суму 18151,71 грн, (сума 411,47 Фунтів стерлінгів), граничний термін надходження товарів - 28.04.2024; платіжний документ від 22.04.2024 № 16 на суму 5694,57 грн, (сума 115,06 Фунтів стерлінгів), граничний термін надходження товарів - 18.10.2024.

Відтак, перерахування першого платежу в сумі 4670232,35 грн (сума 115206,00 Фунтів стерлінгів) здійснено 12.10.2022, таким чином з огляду на норми діючого законодавства відлік граничного строку розрахунків за контрактом обчислюється з 12.10.2022 та спливає 09.04.2023 року, а дата першого дня перевищення граничного строку валютних розрахунків, з урахуванням приписів частини 3 статті 13 Закону №2473 та пункту 142 Постанови № 18, за вищезазначеними операціями починається з 10.04.2023.

Поставка обладнання здійснена згідно з митними деклараціями в такі строки: МД ІМ40 № 23UA25U9 від 25.01.2023 на загальну суму 8913,72 грн (еквівалент 197,14 Фунтів стерлінгів); МД ІМ40 № 23UA68U4 від 07.08.2023 на загальну суму 5349152,83 грн (еквівалент 115206,00 Фунтів стерлінгів); МД ІМ40 № 23UA27U3 від 03.11.2023 на загальну суму 18228,37 грн (еквівалент 411,47 Фунтів стерлінгів), МД ІМ40 № 24UA45U6 від 10.05.2024 на загальну суму 11307,72 грн (еквівалент 229,24 Фунтів стерлінгів).

Відтак, з огляду на вказане, слід дійти висновку про те, що товар, а саме Самохідна підйомна робоча платформа Модель HR21D 4x4 MK2B (BS2253) (nifty HR21 Hybrid) на суму передплати 115206,00 Фунтів стерлінгів (еквівалент 4670232,35 грн) за контрактом від 01.09.2022 № 9 надійшов з порушенням строків розрахунків, які передбачені Законом України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції».

Під час розгляду справи представником позивача було надано пояснення та зазначено, що в період дії договору відбулись обставини, які істотно ускладнили виконання підприємством зобов`язань за договором у частині своєчасної поставки товару, а також суттєво вплинули на баланс майнових інтересів сторін договору та виконання валютного законодавства України. Представником позивача зазначено, що ці обставини зумовлено причинами, які не залежали від позивача і перебували поза його контролем, і яких воно не могло усунути самостійно, при всій турботливості та обачності, шо підтверджується висновком Торгово-промислової палати України (HARDSHIP) від 11.07.2023 № 601/63.01-6 щодо обставин, які ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань за договором поставки від 20 вересня 2022 року №01-251166-22 відповідно до умов за контрактом від 01.09.2022 №9 за період з 01.09.2022 р. до 31.05.2024 р.

Також представником позивача повідомлено суду, що компанія листом від 06.03.2023 року №б/н повідомила підприємство про те, що через наслідки пандемії COVID-19 та енергетичної кризи в Європі через війну росії проти України, порушені логістичні ланцюжки постачання компонентів для виробництва підйомних платформ, а так як замовлені за контрактом підйомники збиратимуться з великої кількості деталей, то затримка кількох з них на кілька тижнів призводить до затримки складання готової машини на декілька місяців, тому орієнтовний термін готовності травень - червень 2023 року.

На підставі зазначеного, позивачем було направлено контрагенту лист від 06.03.2023 року №06-03-1 з проханням повернути отриману передоплату за контрактом, про що у відповідь підприємством було отримано лист компанії від 22.05.2023 року №б/н, що на 80-85% доставлені та зібрані всі компоненти, але за гідравлічною системою машин є затримка від постачальника, тому орієнтовний термін виробництва та готовності замовлення - 15-25 серпня 2023 року.

Також представником позивача вказано, що незалежно від взаємних домовленостей про поставку товару, компанією 16 червня 2023 року було повернуто позивачу у повному обсязі передоплату за контрактом, що підтверджується фінансовим документом від 16.06.2023 року №ASW78804/1. Відтак позивач не міг передбачити такі обставини та подолати їх будь-яким іншим способом, що підтверджується висновком ТПП України (HARDSHIP) від 11.07.2023 № 601/63.01-6 щодо обставин, які ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань.

Крім того, представником позивача повідомлено про обставини того, що зміна виробника потребує проведення попередньої роботи із дослідження якісних характеристик товару, що неможливо провести в найкоротші терміни. До того ж, вказано, що вибір виробника був ускладнений, оскільки розділом II. «Технічні та якісні характеристики Товару» Технічної специфікації « 42410000-3 Підіймально-транспортувальне обладнання Підйомники самохідні» (додаток №2 до договору) передбачено, що країною походження товару є безпосередньо Англія.

Позивач згідно із авторизаційних листів від 12.01.2022 року №б/н, від 16.01.2023 року №б/н, виданих Компанією «Niftylift Ltd» (Англія), є офіційним представником компанії на території України, тому проблем у закупівлі товару у заводу-виробника не мало бути. Проте, знайти заміну в Англії попередньому продавцю товару у найкоротші терміни було неможливо.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що через непоставку товару компанією позивачем було порушено норми валютного законодавства України, що позивачем не заперечується, своєю чергою представником позивача повідомлено суду, що вказані обставини не залежали до волі позивача, а саме: граничних строків розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), проведеного підприємством 12.10.2022 року за контрактом, в частині прийняття товару, що в свою чергу підтверджується висновком Торгово-промислової палати України (HARDSHIP) від 11.07.2023 № 601/63.01-6 щодо обставин, які ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що у зазначеному висновку Торгово-промислова палата України повідомила, що для позивача відбулась зміна об`єктивних обставин, що знаходилась поза контролем сторін та яка ускладнює своєчасне виконання зобов`язань в частині своєчасної поставки товару за договором поставки від 20.09.2022 року №01-251166-22, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО». Також вказано, що у зв`язку з настанням істотних обставин, згідно зі статтею 652 Цивільного кодексу України, позивач має всі підстави та право ініціювати внесення змін до договору поставки від 20.09.2022 року №01-251166-22, в частині перенесення строків поставки товару.

Відтак зазначений висновок стосується саме обставин, що ускладнюють виконання саме позивачем умов договору поставки від 20.09.2022 року №01-251166-22, укладеного із Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», а не взаємовідносин позивача із Компанією «Niftylift Ltd» (Англія), що виникли в рамках виконання умов контракту купівлі-продажу від 01.09.2022 року №9 щодо якого встановлено порушення контролюючим органом.

Під час розгляду справи зі змісту наданих представниками сторін пояснень встановлено, що інших документів, які підтверджують проведення розрахунків у законодавчо встановлені строки, або звільняють від відповідальності за порушення строків, визначених пунктом 21 розділу II Положення № 5 позивачем надано не було.

Суд наголошує, що приписами ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» визначено, що у разі якщо виконання договору, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 посилання на форс-мажор як на обставину, що звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, є правом сторони, яка допустила таке порушення. Контрагент (кредитор) не повинен доводити існування форс-мажору у іншої сторони, якщо вона на це не посилалася. Контрагент (кредитор) має доводити факт порушення самого договірного зобов`язання боржником, а не причини, внаслідок яких це відбулося (форс-мажорні обставини). Отже, доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом і у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22.

Стосовно доводів представника позивача щодо неможливості застосування вказаних висновків до спірних правовідносин, враховуючи обставини того, що зазначені постанови були винесені в рамках розгляду господарських справ, суд зазначає, що приписами ч.5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак з огляду на зміст спірних правовідносин та враховуючи висновки Верховного Суду у вказаних справах, суд вважає їх релевантними та такими, що підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.

Своєю чергою посилання представника позивача на позиції апеляційних судів, зокрема, у постановах Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/7484/21 від 06 грудня 2021 року, П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/9871/21 від 06 грудня 2021 року, Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/11418/21 від 14 грудня 2021 року, Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 580/8630/21 від 21 вересня 2022 року не можуть вважатися релевантними, а також не можуть бути враховані з огляду на приписи ч.5 ст. 242 КАС України.

Відтак враховуючи викладене вище суд зазначає, що існування форс-мажорних обставин щодо не здійснення своєчасної постанови товару після проведення позивачем оплати вартості такого в рамках виконання умов контракту купівлі-продажу від 01.09.2022 року №9 має здійснюватися саме контрагентом позивача Компанією «Niftylift Ltd» (Англія), а не позивачем.

Натомість таких доказів позивачем не було надано ні до контролюючого органу під час проведення перевірки, ні до суду, а наявний у позивача висновок (HARDSHIP) від 11.07.2023 року №601/63.01-6 Торгово-промислової палати України щодо обставин, які ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань за договором постанови від 20.09.2022 року №01-251166-22, таким доказом вважатися з огляду на викладені вище висновки не може.

Своєю чергою під час розгляду справи встановлено доводи представника позивача стосовно того, що Компанія «Niftylift Ltd» (Англія) листом від 06.03.2023 року №б/н повідомило позивача про те, що через наслідки пандемії COVID-19 та енергетичної кризи в Європі через війну росії проти України, порушені логістичні ланцюжки постачання компонентів для виробництва підйомних платформ, а так як замовлені за контрактом підйомники збиратимуться з великої кількості деталей, то затримка кількох з них на кілька тижнів призводить до затримки складання готової машини на декілька місяців, тому орієнтовний термін готовності - травень-червень 2023 р.

В той же час судом встановлено, що позивачем було направлено контрагенту лист від 06.03.2023 року №06-03-1 з проханням повернути отриману передоплату за контрактом, про що у відповідь було отримано лист компанії від 22.05.2023 року №б/н, що на 80-85% доставлені та зібрані всі компоненти, але за гідравлічною системою машин є затримка від постачальника, тому орієнтовний термін виробництва та готовності замовлення - 15-25 серпня 2023 року.

Суд зазначає, що положеннями пункту 7 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Отже, позивач, не отримавши у відповідь на лист від 06.03.2023 коштів, перерахованих як передоплата за контрактом, до закінчення строку повинен був вжити заходів щодо стягнення з нерезидента заборгованості в порядку, визначеному законодавством.

Доказів вчинення таких дій позивачем до суду надано не було, а відтак оскільки такої процедури дотримано не було, підстав для не нарахування пені в порядку пункту 5 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» немає.

Також суд зазначає, що положеннями ст.13 Закону України «Про валюту та валютні операції» передбачено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду, визначено в Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України 13 лютого 2019 р. № 104.

Відтак у випадку існування у позивача обґрунтованих підстав вважати, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів можуть бути продовжені позивач мав можливість звернутися в установленому законодавством України порядку із заявою про продовження таких строків, але доказів такого до суду надано не було, як і не надано відповідного висновку.

Крім того, суд зазначає, що доводи представника позивача стосовно існування двох норм, закріплених актами одного і того самого органу та мають юридичну силу, що встановлюють різні строки суд зазначає таке.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 зазначив, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori) - "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali) - "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posteriorgeneralis поп derogat priori speciali).

Таким чином, застосування до спірних правовідносин строків, визначених постановою Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» як спеціальної норми відповідає принципу верховенства права, у зв`язку з чим доводи представника позивача в цій частині є необґрунтованими та недоведеними.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що відповідачем не було допущено порушень під час винесення спірного у цій справі податкового повідомлення-рішення, а відтак останнє є правомірним.

Доводи позивача та подані останнім до суду докази не спростовують висновків контролюючого органу покладених в основу встановленого порушення податкового законодавства.

Відповідно до положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДАСТРІАЛ-СЕРВІС" (провулок Сімферопольський, буд. 6, офіс 301/4, м. Харків, 61052) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2024 року.

Суддя Мельников Р.В.