Справа № 120/3471/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3471/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

02 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому содовому засіданні.

Враховуючи відсутність заперечень з боку сторін та достатність доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 20.01.2023 між компанією "CHANGZHOU GOLDENBURG WOOD CO., LTD" (надалі "Продавець") та ТОВ "Трейд Вінд" (надалі "Покупець") укладено Контракт на постачання товарів № GD20230120 (далі Контракт).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Контракту продавець зобов`язується передати товар власного виробництва у власність Покупця, а Покупець прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість. Номенклатура, кількість, строки, ціна та умови постачання вказуються в інвойсах та/ або Специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного Контракту.

Пунктом 2.1-2.2 Контракту визначено, що ціни та товар встановлюються в доларах США та включають вартість тари, упаковки, маркування, а також вартість доставки товару Покупцеві (для постачання за умови CIF або CFR). Загальна вартість кожної конкретної партії товару, що поставляється, ціна за одиницю і за позиціями вказується в комерційних інвойсах та/або Специфікаціях для кожної конкретної партії товару, що поставляється.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 Контракту товар поставляється протягом 60 календарних днів з моменту отримання замовлень Покупця. Датою поставки товару вважається дата поставки Товару до місця поставки зазначеного в інвойсі. Умови поставки визначаються Сторонами відповідно до Інкотермс-2020 та зазначаються в інвойсі на кожну поставку.

20.08.2023 між Покупцем (ТОВ "Трейд Вінд") та Продавцем ("CHANGZHOU GOLDENBURG WOOD CO., LTD") підписано специфікацію до Контракту № GD20230120 від 20.01.2023 про поставку партії товару: ламінованої підлоги, підложки під ламінат та паркетної дошки на загальну суму 73780,75 доларів США.

13.10.2023 Продавцем на адресу Покупця виставлений Комерційний інвойс № CZDH23650-1 на поставку товару на загальну суму 73780,75 доларів США.

Відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті № 169 від 30.11.2023 позивач на виконання вимог Контракту сплатив компанії "CHANGZHOU GOLDENBURG WOOD CO., LTD" кошти в сумі 73780,75 доларів США.

17.08.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "Клевер Тім" (надалі Експедитор) та товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Вінд" (надалі Клієнт) уклали Договір транспортного експедування № 1708/21/01 (далі Договір)

Відповідно до п. 1.1 Договору Експедитор бере на себе зобов`язання за винагороду, за дорученням і за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів Клієнта морським і наземним транспортом, а також надати інші послуги, необхідні для поставки вантажів Клієнта та узгоджені в Заявках до цього Договору.

Згідно з п. 1.1 Договору виконавець надає Замовнику експедиторські послуги та послуги по перевалці вантажів/контейнерів Замовника, пов`язаних з перевантаженням вантажу з одного виду транспорту (залізничного та автомобільного) та на склад та зі складу, відправки та приймання вантажів власним чи залученим автомобільним чи залізничним транспортом, та інші операції, пов`язані з обробкою та відправкою вантажів за узгодженими сторонами схемами, а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та розрахуватись за них на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору конкретний перелік послуг, що надаються Експедитором, вид та найменування (номенклатура) вантажів, а також інша необхідна інформація, що стосуються організації транспортно-експедиційного обслуговування, обумовлюється і вказується у відповідній Заявці або дорученні (довіреності), листуванні наданими Клієнтом під кожне конкретне перевезення, які, в свою чергу, є невід`ємною частиною цього Договору.

09.01.2024 з метою митного оформлення в режимі "імпорт" товару ламінована підлога, підложка під ламінат та паркетної дошки, до Вінницької митниці подано митну декларацію, а саме МД № 24UA06U5, в якій митна вартість товару визначена за основним методом ціною договору.

На підтвердження вартості товару декларантом одночасно подано до МД №24UA06U5:

- пакувальний лист б/н від 13.10.2023;

- комерційний інвойс № CZDH23650-1 від 13.10.2023;

- коносамент № WМSS23101255 від 17.10.2023;

- декларація про походження товару 03644444;

- контракт на поставку товарів № GD20230120 від 20.01.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 15.08.2023;

- специфікація виробника товару № 2 від 20.08.2023 до Контракту № GD20230120 від 20.01.2023;

- міжнародна залізнична накладна 47194 від 21.12.2023;

- транзитні декларації від 13.12.2023;

- залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 37672763 від 30.12.2023;

- рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № РФ-19126 від 02.01.2024;

- довідка про транспорті витрати № 0801/12 від 08.01.2024;

- договір транспортного експедирування № 1708/21/21 від 17.08.2021;

- договір про надання послуг митного брокера № 1001/1 від 02.01.2020;

- платіжна інструкція в іноземній валюті № 169 від 30.11.2023.

Позивачем надані додаткові документи, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, а саме висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 13/9 від 11.01.2024.

За результатом опрацювання митної декларації та поданих документів Вінницькою митницею відносно МД №24UA06U5 прийнято рішення від 11.01.2024 за № UA401000/2024/000009/2 про коригування митної вартості товарів та винесено картку відмову у митному оформленні товарів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2024/000043.

Причиною для відмови слугувало те, що за результатами опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією №UA24UA06U5 встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема: у наданому інвойсі від 13.10.2023 № СZDH23650-1 не зазначено, які складові включені до ціни товару. Отже, неможливо перевірити числові значення заявленої митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також надані специфікація № 2 від 20.08.2023 та інвойс від 13.10.2023 № СZDH23650-1 містять умови та терміни оплати, а саме "100% оплата протягом 90 днів після поставки", проте надана платіжна інструкція в іноземній валюті № 169 датована 30.11.2023. Наданий прайс-лист від 15.08.2023 є дійсним до публікації нового прайс-листа, хоча інвойс № СZDH23650-1 виданий 13.10.2023. Тому з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості. Разом з тим довідку про вартість транспортних витрат РФ-19126 від 02.01.2024 видано "ТОВ Клевер Тім", в той час як згідно наданих ТСД (графа 23 накладної ЦІМ № 47194 від 21.12.2023 оплата провізних платежів) оплата перевезення по залізниці від станції Славков до станції Хрубешув здійснювалась згідно договору ПКП ЛХС-ВХ2-К-15/2023 перевізником ООО ПКП ЛХС- Евротерминал Славков. З метою підтвердження числових значень складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 53 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронних повідомленнях. Отже, декларанту надано право та можливість усунути розбіжності, включити усі складові митної вартості, спростувати сумніви щодо заявленого рівня митної вартості та довести й підтвердити заявлену ним митну вартість товару. Щодо додатково наданого висновку ДП "Держзовнішінформ" №113/9 від 11.01.2024, то при його підготовці експертом було вказано лише метод здійснення оцінки та посилання на використані інформаційні джерела без зазначення числових даних щодо вартості товарів, які порівнюються із оцінюваним, вихідних даних, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки експерта. Так, у згаданому висновку відсутня інформація стосовно конкретних значень цінових даних щодо вартості товарів, що не дає можливості митному органу під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості впевнитись у достовірності вихідних даних та перевірити числові значення складових митної вартості, а також зазначено, що ціна "може становити...". Декларантом 11.01.2024 також додатково надіслано копію митної декларації країни відправлення,однак не спростовано розбіжності та неточності, які містяться в поданих до митного оформлення документах. Частиною 6 статті 54 МКУ передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у тому числі невірно проведеного декларантом або уповноваженок ним особою розрахунку митної вартості, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларантом не виконано вимогу п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ стосовно надання митному органу достовірних відомостей, що повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У зв`язку із наведеним, посадовою особою митного органу з декларантом проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст. 57 МКУ. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МКУ від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій та враховуючи, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до п. 2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) зри, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 МКУ) та (ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) та повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст.64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу. У зв`язку із спрацюванням профілів ризику 105-2 та 106-2щодо можливого заниження митної вартості та у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості товарів схожих за описом та країною походження, митне оформлення яких вже здійснено. Джерелом числового значення митної вартості товару є ЕМД від 01.11.2022 №UA401020/2022/050190, за якою оформлено за резервним методом ідентичний товар "Покриття для підлоги з крейдо-полімерного композиту, плити збірні, прямокутні, мають завершений вигляд, з двох торців мають паз, з двох інших фігурний виступ, на лицьову поверхню нанесено малюнок, що імітує структуру деревини. Складається з наступних шарів. - декоративна полімерна плівка з малюнком, що імітує структуру деревини; на основі хлорованих полімерів (полівінхлориду), карбонат кальцію та інших добавок домішків;плита сірого кольору з полімерного матеріалу, карбонат кальцію та інших добавок домішків; шар пористого матеріалу чорного кольору на основі поліетилену; не потребують додаткової обробки, розміром: 1220 х 150 х 6 мм: 40 піддонів / 2400 картонних коробок / 4392 м2. Торгівельна марка: GRUNHOLZ TRIUMF. Фірма-виробник: CHANGZHOU DEHOME WOOD CO.LTD. Країна виробництва: CN" та складає 1,92 USD/кг". Рішення винесено без урахування термінів, передбачених ст. 53 МКУ, на письмове прохання декларанта (лист б/н від 11.01.2024 11:36:54). В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст. 52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ. Також роз`яснено право оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня або до суду.

Позивач вважаючи вищевказані рішення та картку відмову в прийнятті митних декларацій протиправними, звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Так, статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частин 1 та 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Водночас, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України), зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Отже, із системного аналізу наведених правових норм слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Натомість судом встановлено, що при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом, в рішенні UA401000/2024/000009/2 відповідач використав джерелом числового значення ЕМД №UA401020/2022/050190 від 01.11.2022, за якими оформлено товар "Покриття для підлоги з крейдо-полімерного композиту, плити збірні, прямокутні, мають завершений вигляд, з двох торців мають паз, з двох інших фігурний виступ, на лицьову поверхню нанесено малюнок, що імітує структуру деревини. Складається з наступних шарів декоративна полімерна плівка з малюнком, що імітує структуру деревини; на основі хлорованих полімерів (полівінхлориду), карбонат кальцію та інших добавок домішків; плита сірого кольору з полімерного матеріалу, карбонат кальцію та інших добавок домішків; шар пористого матеріалу чорного кольору на основі поліетилену; не потребують додаткової обробки, розміром: 1220 х 150 х 6 мм: 40 піддонів / 2400 картонних коробок / 4392 м2. Торгівельна марка: GRUNHOLZ TRIUMF. Фірма-виробник: CHANGZHOU DEHOME WOOD CO.LTD. Країна виробництва: CN" та складає 1,92 USD/кг", водночас відповідач не зазначив докладної інформації щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, що є порушенням вимог статті 55 МК України.

При цьому враховуються висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17 та від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а.

Крім того, як вбачається із порівняльного аналізу митної декларації № 24UA06U5, що подавалась позивачем для здійснення митного оформлення товару, та митної декларації №UA401020/2022/050190, що були використані Вінницькою митницею як джерело числового значення для коригування митної вартості, відповідач використовував декларацію, які не стосуються ввезеного позивачем товару, такі як не відповідають фірмі виробника, торговельній марці та інших характеристик відповідного товару, як-от розмір та товщина ламінату (позивач ввозив ламінат фірми-виробника "CHANGZHOU GOLDENBURG WOOD CO., LTD" розміром 1220х180х3.5 mm, тоді як митний орган взяв для порівняння ламінат фірми-вирбника "CHANGZHOU DEHOME WOOD CO., LTD" розміром 1220х150х6mm).

Також відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено з матеріалів справи, після придбання товару "ламінована підлога, підложка під ламінат та паркетної дошки", з метою належного оформлення цього товару позивач подав відповідачу митну декларацію та для підтвердження заявленої вартості товару такі документи: пакувальний лист б/н від 13.10.2023, комерційний інвойс № CZDH23650-1 від 13.10.2023, коносамент № WМSS23101255 від 17.10.2023, декларація про походження товару 03644444, контракт на поставку товарів № GD20230120 від 20.01.2023, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 15.08.2023, специфікація виробника товару № 2 від 20.08.2023 до Контракту № GD20230120 від 20.01.2023, міжнародна залізнична накладна 47194 від 21.12.2023, транзитні декларації від 13.12.2023, залізнична накладна для внутрішнього сполучення № 37672763 від 30.12.2023, рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № РФ-19126 від 02.01.2024, довідка про транспорті витрати № 0801/12 від 08.01.2024, договір транспортного експедирування № 1708/21/21 від 17.08.2021, договір про надання послуг митного брокера № 1001/1 від 02.01.2020, платіжна інструкція в іноземній валюті № 169 від 30.11.2023.

Аналізуючи зміст усіх цих документів, суд доходить висновку, що вони були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог чинного законодавства.

Також колегія суддів зауважує, що митним органом було здійснено митний огляд товару з відкриттям 100% пакувальних місць та з поглибленим обстеженням транспортного засобу. За результатами такої перевірки складено АКТ про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.01.2024, згідно з яким здійснено зважування контейнерів та товарів. При цьому порушень вагових показників не встановлено, а в частині оглянутого сторонніх вкладень та незадекларованих товарів не виявлено.

Отже, відсутні будь-які порушення й за результати додаткової перевірки (огляду) товару, що ввозився позивачем.

Водночас відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку з наявністю певних розбіжностей, які зазначені в оскаржуваному рішенні.

Даючи оцінку доводам апелянта, що в комерційному інвойсі № CZDH23650-1 від 13.10.2023 не зазначено, які складові включені до ціни товару, колегія суддів зазначає наступне.

Суд враховує, що митним кодексом чи будь-яким іншим нормативно правовим документом не встановлено вимог до такого документу які інвойс. У свою чергу в міжнародній комерційній практиці інвойс документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити. Виписка інвойсу свідчить про те, що товар чи послугу вже надано покупцеві відповідно до умов поставки, тож у покупця з`являється обов`язок оплати цього товару чи послуги. Посилання в інвойсі на те, які складові включені до ціни товару не є обов`язковими та не є виправданими, оскільки посилання саме на Контракт є ключовою вимогою, що дає змогу ідентифікувати на підставі чого здійснюватиметься митне оформлення товару.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем до митної декларації надано Контракт на постачання товарів № GD20230120 від 20.01.2023, пунктами 2.1-2.2 якого визначено, що ціни та товар встановлюються в доларах США та включають вартість тари, упаковки, маркування, а також вартість доставки товару Покупцеві (для постачання за умови CIF або CFR). Загальна вартість кожної конкретної партії товару, що поставляється, ціна за одиницю і за позиціями вказується в комерційних інвойсах та/або Специфікаціях для кожної конкретної партії товару, що поставляється.

Таким чином, у даному випадку відсутність посилання в інвойсі на включенні складові до ціни товару не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки відповідні дані можливо встановити з інших документів, що надавалися під час розмитнення товару.

Щодо доводів апелянта про те, що надані специфікація № 2 від 20.08.2023 та інвойс № CZDH23650-1 від 13.10.2023 містять умови та терміни оплати, а саме 100% оплата протягом 90 днів після постави, але надана платіжна інструкція в іноземній валюті № 169 датована 30.11.2023, судова колегія вказує на слідуюче.

За змістом пункту 3.3 Контракту № CZDH23650-1 від 13.10.2023 умови поставки за цим Контрактом визначаються Сторонами відповідно до Інкотермс-2020 та зазначаються в інвойсі на кожну поставку.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020), що введені в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну FOB (Free On Board (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Також за умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.

У Специфікації № 2 від 20.08.2023 зазначено, що 100% оплата за товар має бути здійснена протягом 90 днів після поставки, також в інвойсі № CZDH23650-1 від 13.10.2023 визначено умови оплати 100% протягом 90 днів після поставки.

Відповідно до відомостей коносаменту від 17.10.2023 № WMSS23101255 товар було завантажено на судно 17.10.2023.

Відтак, враховуючи умови поставки, продавець виконав постачання саме тоді, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, тобто 17.10.2023.

Водночас згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті № 169 оплату здійснено 30.11.2023, тобто в межах 90 днів, що відповідає домовленостям між сторонами.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на те, що наданий позивачем прайс-лист від 15.08.2023 є дійсним до публікації нового прайс-листа, хоча інвойс № CZDH23650-1 від 13.10.2023 виданий 13.10.2023, тому з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості, з огляду на наступне.

У контексті спірних правовідносин прайс-лист не є тим обов`язковим документом, який надається на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в підсумку впливає на числове значення заявленої митної декларації.

При цьому суд бере до уваги, що Верховний Суд у постанові від 18.01.2018 у справі № К/9901/2542/18 зазначив, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Щодо посилання апелянта на те, що у довідку про вартість транспортних витрат РФ19126 від 02.01.2024 видано ТОВ "Клевер ТМ", в той час як згідно наданих ТСД (графа 23 накладної ЦІМ № 47194 від 21.12.2023 оплата провізних платежів) оплата перевезення по залізниці від станції Славко до станції Хрубешув здійснювалась згідно договору ПКП ЛХС-ВХ2-К-15/2023 перевізником ООО ПКП ЛХС-Евротермінал Славко.

Як встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, між ТОВ "Трейд Вінд" та ТОВ "Клевер Тім" укладено Договір про транспортне експедирування № 1708/21/01 від 17.08.2021, відповідно до пункту 1.1 якого Експедитор (ТОВ "Клевер Тім") бере на себе зобов`язання за винагороду, за дорученням і за рахунок Клієнта (ТОВ "Трейд Вінд") виконати або організувати виконання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів Клієнта морським і наземним транспортом, а також, надати інші послуги, необхідні для доставки вантажів Клієнта та узгоджені в Заявах до цього Договору.

Підпунктом 2.1.1 Договору передбачено права експедитора, а саме укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків по даному договору.

Отже, вказаним договором не передбачено будь-яких заборон щодо залучення ТОВ "Клевер Тім" третіх осіб для здійснення перевезень вантажів в інтересах позивача та не встановлювалася умова про те, що ТОВ "Клевер Тім", яке надало документи для підтвердження транспортних витрат, повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Крім того, суд враховує, що загальна вартість перевезення товару для ТОВ "Трейд Вінд", що зазначена позивачем як витрати на транспортування товару і яка підтверджується належними документами, залишилась незмінною навіть при залученні ТОВ "Трейд Вінд" іншого суб`єкта підприємницької діяльності для перевезення товару.

При здійсненні митного оформлення товару позивач також додатково надав митному органу висновок ДП "Держзовнішінформ" № 113/9 від 11.01.2024 з метою підтвердження митної вартості задекларованого товару. Однак такий висновок був відхилений відповідачем з тих мотивів, що при підготовці висновку експертом було вказано лише метод здійснення оцінки та посилання на використані інформаційні джерела без зазначення числових даних щодо вартості товарів, які порівнюються із оцінюваними, вихідних даних, які роз`яснюють та підтверджують припущення та розрахунки експерта.

У зв`язку з чим, колегія суддів зауважує, що ДП "Держзовнішінформ" уповноважене наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 608 від 02.05.2018 здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку. Підприємство надає повний спектр інформаційних, аналітичних, дослідницьких та експертних послуг: експертизу зовнішньоекономічних контрактів, дослідження внутрішніх і зовнішніх товарних ринків, консультування з питань комерційної діяльності та управління. Одним із напрямків діяльності ДП "Держзовнішінформ" є надання висновків щодо вартості товарів за контрактом.

Акт цінової експертизи являє собою лист, в якому вказуються перелік документів, наданих заявником (договори, угоди, довідки, кон`юнктурна та експертна інформація тощо), зазначається про здійснення аналізу отриманої від заявника інформації, робиться висновок про відповідність або не відповідність вартості послуги кон`юнктурі ринку.

Суд враховує, що висновок ДП "Держзовнішінформ" було сформовано не лише з урахуванням інформації джерел, а на основі документів від позивача, запитів ДП "Держзовнішінформ" до продавця, інформації з мережі Інтернет стосовно цін на подібну продукцію та стосовно діяльності фірми продавця. Тобто підприємством використано системний аналіз, який загалом включав у себе вивчення різних джерел інформації, про що свідчить зміст висновку.

Отже, подані позивачем документи до митного оформлення у своїй сукупності дають змогу підтвердити митну вартість товару за митною вартістю, заявленою декларантом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах таких розбіжностей, які б давали митному органу право коригувати задекларовану митну вартість із застосуванням резервного методу.

За наслідками розгляду справи суд упевнився в тому, що зауваження митного органу по своїй суті носять формальний характер та окремо або у сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування митної вартості товару.

При цьому колегія суддів наголошує, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за вищенаведених обставин, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA401020/2024/000043 та про визнання рішення про коригування митної вартості товарів від 11.01.2024 за № UA401000/2024/000009/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.