Справа № 200/6374/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Справа№200/6374/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

12 вересня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 12 вересня 2024 року, в якому позивач просила:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 серпня 2024 року № ФС6-93418/09/01/2588 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 серпня 2024 року № ФС6-93418/09/01/2588 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням проведених виплат.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

17 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 , призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Позивач вказувала на те, що ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило їй у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 05 серпня 2024 року № ФС6-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення ОСОБА_2 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії, чим порушив її право на отримання пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Просила задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Стверджував, що правові підстави для складання нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, із зазначенням інших складових відсутні, оскільки грошове забезпечення не підвищувалося, а Кабінет Міністрів України не приймав рішення щодо перерахунку пенсій.

Зазначав, що після визнання протиправними та нечинними в судовому порядку окремих норм постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова КМУ № 103), зміни до відповідних нормативно-правових актів щодо перерахунку пенсій не вносилися, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 .

З 01 лютого 2005 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою від 08 квітня 2022 року № 1606-.

Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

З 12 січня 2004 року позивачці призначена пенсія в разі втрати годувальника чоловіка ОСОБА_2 на підставі Закону № 2262, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Пенсійним фондом України 21 червня 2017 року, а також матеріалами пенсійної справи № ФС93418 Міноборони.

Як свідчить протокол за пенсійною справою ФС-93418 (Міноборони) від 03 вересня 2024 року, на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 отримувала пенсію, обчислену виходячи з такого:

годувальник ОСОБА_2 ;

вид пенсії в разі втрати годувальника;

дата народження годувальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

дата смерті годувальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

причина смерті померлий військовослужбовець/пенсіонер;

дата звернення 12 січня 2004 року;

військове звання підполковник;

посада начальник лабораторії військового шпиталю;

заявник ОСОБА_1 ;

грошове забезпечення для обчислення пенсії:

- посадовий оклад 3 810,00 грн;

- оклад за військове звання 1 410,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 45% 2 349,00 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 7 569,00 грн;

члени сім`ї, яким призначена пенсія, та її розрахунок:

дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

основний розмір пенсії: 30% грошового забезпечення (померлий військовослужбовець/пенсіонер) у розмірі 2 270,70 грн;

з урахуванням індексації 3 345,19 грн;

з урахуванням доплати на 1 утриманця 5 345,19 грн;

індексація базового ОСНП 2022 (2 270,70*0,1400) 317,90 грн;

індексація базового ОСНП 2023 (2 588,60*0,1970) 509,95 грн;

індексація базового ОСНП 2024 (3 098,55*0,0796) 246,64 грн;

щомісячна доплата до 2000 грн відповідно до Постанови КМУ від 14 липня 2021 року № 713 (від суми ОСНП 2 270,70 грн, кількість утриманців 1) 2 000,00 грн;

вид підвищення або надбавка до пенсії:

особливі заслуги (20%) ст. 1 п. п. 6-8 Закону (членам сім`ї (70%) ст. 6 абз. 1 Закону) (з 01 по 30) 330,54 грн;

утриманці військовослужбовця, померлого внаслідок хвороби, пов`язаної зі службою, член сім`ї загиблого (ст. 10 п. 1) (з 01 по 30) 590,25 грн;

компенсаційна виплата (Постанова КМУ від 15 вересня 2021 року № 963) з 01 жовтня 2022 року (з 01 по 30) 300,00 грн;

щомісячна доплата до 100 грн на індексації 01 березня 2024 року 0,00 грн;

всього призначено 6 565,98 грн на 1 утриманця.

Отже, пенсія позивачки обчислена із грошового забезпечення годувальника, у складі якого не враховані додаткові види грошового забезпечення та премія.

05 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Згідно з цією довідкою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704) розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою начальник лабораторії військового шпиталю становив:

посадовий оклад (тарифний розряд 15) 3 810,00 грн;

оклад за військовим званням (підполковник) 1 410,00 грн;

надбавка за вислугу років 45% 2 349,00 грн;

надбавка за особливості проходження служби 65,0% 4 919,85 грн;

премія 70,0% 2 667,00 грн;

всього 15 155,85 грн.

Довідка складена на підставі заяви пенсіонера відповідно до висновків Верховного Суду, викладених за результатами розгляду адміністративної справи № 160/8324/19, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення) та премії станом на 05 березня 2019 року.

05 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із супровідним листом № 09/02/2588 надіслав до ГУ ПФУ в Донецькій області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 станом на 05 березня 2024 року, про що повідомив представника позивача адвоката Сергієнка В.І. листом від 26 серпня 2024 року № 09/01/2857.

ГУ ПФУ в Донецькій області отримало цю довідку, однак перерахунок пенсії не провело.

29 серпня 2024 року представник позивача адвокат Сергієнко В.І. звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою, в якій просив повідомити, чи провів пенсійний орган перерахунок та чи здійснюється після проведеного перерахунку виплата пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418 про грошове забезпечення її померлого чоловіка ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262, ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови КМУ № 704, з урахуванням раніше проведених виплат; надати інформацію про розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 , яку вона має отримувати з 01 квітня 2019 року, а також про суму заборгованості Пенсійного фонду України перед ОСОБА_1 , яка виникла у зв`язку з невчасним перерахунком її пенсії; погасити цю заборгованість.

Листом від 03 вересня 2024 року № 0500-0203-8/88172 «Про надання інформації на адвокатський запит на гр. ОСОБА_1 » ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з 12 січня 2004 року як отримувач пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , призначену відповідно до Закону № 2262.

08 серпня 2024 року до ГУ ПФУ в Донецькій області надійшла довідка ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Пенсійний орган покликався на норми ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45) і зазначив, що на теперішній час Кабінет Міністрів України не приймав постанов щодо проведення перерахунку пенсій цій категорії осіб, інших умов щодо проведення перерахунку законодавство не передбачає.

Виходячи з того, що визначені законодавством підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні, ГУ ПФУ в Донецькій області залишило без розгляду довідку ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення.

Докази, які б свідчили, що ГУ ПФУ в Донецькій області приймало рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 суду не надані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011).

Ст. 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма ст. 43 Закону № 2262 міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45).

П. 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абз 1 п. 5 Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова КМУ № 103), передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

У Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою КМУ № 103 викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними п. п. 1, 2 Постанови КМУ № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

До компетенції Кабінету Міністрів України належить прийняття, зміна чи припинення дії Порядку № 45.

Проте, зміни внесені Постановою КМУ № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05 березня 2019 року дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до зазначених змін.

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема територіальні органи Пенсійного фонду України у зв`язку з втратою чинності положеннями п. п. 1, 2 Постанови КМУ № 103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Отже, на орган, з якого особу було звільнено зі служби, покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

На час виникнення спірних правовідносин п. 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону № 2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону № 2262 уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року, якою затвердив тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, п. 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, цією постановою Кабінет Міністрів України установив такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абз. 4 пп. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704).

Також Постановою КМУ № 704 передбачено преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 704).

При цьому пп. 2 п. 5 Постанови КМУ № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05 березня 2019 року з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704 у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262 та ст. 9 Закону № 2011.

До того ж рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, в якій суд касаційної інстанції серед іншого вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Водночас, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до приписів п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262.

Згідно з ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року, ухваленому у зразковій справі № 160/8324/19, яке залишено без змін постановою Великої Палата Верховного Суду від 24 червня 2020 року. Запропонований підхід підтримано Верховним Судом у ряді інших справ, зокрема у справах № 120/1394/19-а (постанова від 01 квітня 2021 року) та № 520/2983/19 (постанова від 16 червня 2021 року).

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою ГУ ПФУ в Донецькій області у здійсненні перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року.

Суд встановив, що пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262 призначені позивачці з 12 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 2262 сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 установлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що у зв`язку з отриманням довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення у ГУ ПФУ в Донецькій області виник обов`язок провести перерахунок пенсії позивачки.

Докази прийняття відповідачем рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 суду не надані, проте листом від 03 вересня 2024 року № 0500-0203-8/88172 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило про відсутність підстав для такого перерахунку.

З 05 березня 2019 року з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, з 01 квітня 2019 року, а тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704 у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262 та ст. 9 Закону № 2011.

До моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникав обов`язок провести такий перерахунок.

05 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за заявою ОСОБА_1 та з урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 160/8324/19 видав довідку № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення ОСОБА_2 за посадою начальника лабораторії військового шпиталю за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, у складі якого враховані розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення) та премії.

Отже, у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії в разі втрати годувальника виходячи з розміру складових грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою КМУ № 704 відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону № 2262.

З цих міркувань суд відхиляє аргументи пенсійного органу щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії.

З приводу застосування до спірних правовідносин норм ст. 51 Закону № 2262 слід відзначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (ч. 3 ст. 51 Закону № 2262).

В постанові від 12 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду навів такий висновок:

«[…]

60. Керуючись зазначеними раніше мотивами під час розгляду цієї справи, Судова палата формулює такий правовий висновок:

Видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в п. 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, установленому ст. 63 Закону № 2262.

Згідно із ч. 3 ст. 51 цього Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений ч. 2 ст. 122 КАС шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого ст. 63 Закону № 2262, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм ч. 3 ст. 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії.

[…]».

Суд зауважує, що позивач не може самостійно реалізувати право на перерахунок пенсії з дати виникнення права на такий перерахунок. Реалізація цього права перебуває в прямій залежності від поведінки держави в особі її органів, як тих, що уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення, так і тих, що уповноважені проводити перерахунок пенсії, що прямо передбачено Законом № 2262 і Порядком № 45.

Той факт, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії була видана лише 05 серпня 2024 року не може бути підставою для застосування положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262 та обмеження періоду перерахунку 12 місяцями.

З огляду на встановлені фактичні обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення, підлягає визнанню протиправною.

Визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу охоплює позовні вимоги в частині визнання протиправними його дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд відзначає, що в позовній заяві допущена помилка під час зазначення номеру довідки про грошове забезпечення, а саме замість правильного номера «ФС-93418/09/01/2588» помилково вказаний номер «ФС6-93418/09/01/2588».

Однак така помилка не впливає на висновки суду по суті позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вже було вказано вище, обов`язок провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення виник у відповідача з моменту отримання довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 серпня 2024 року № ФС6-93418/09/01/2588.

Про порушення своїх прав внаслідок відмови у проведенні перерахунку пенсії позивач повинна була дізнатися, отримавши лист ГУ ПФУ в Донецькій області 03 вересня 2024 року № 0500-0203-8/88172.

До суду з цим позовом ОСОБА_3 звернулася 12 вересня 2024 року, про що свідчать дата формування і підписання позовної заяви в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», тобто з дотриманням шестимісячного строку, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (квитанція від 12 вересня 2024 року).

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

В позовній заяві позивач також зазначила, що її витрати на професійну правничу допомогу на момент звернення до суду становили 5 000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 16 КАС учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

П. 1 ч. 3 ст. 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076 встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. ст. 1 Закону № 5076).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076 видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись з відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом, зокрема в постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 820/3388/18.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надані такі докази:

1. ордер про надання правничої допомоги серії ВІ № 1243427 від 12 вересня 2024 року, згідно з яким адвокат Сергієнко В.І., який здійснює діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 11 квітня 2018 року № 2129, на підставі договору про надання правничої допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24 уповноважений надавати правничу допомогу ОСОБА_1 в Донецькому окружному адміністративному суді;

2. договір про надання правничої допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24, укладений між адвокатом Сергієнком В.І. та ОСОБА_1 .

За умовами цього договору адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору адвокат, з поміж-іншого, представляє інтереси клієнта в суді з усіма правами, наданими позивачу, в ІНФОРМАЦІЯ_8 , в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Згідно з п. 4.1 договору гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту.

За правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар); розмір винагороди адвоката при надання правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 4.2 договору);

3. рахунок-фактура додаток № 1 від 12 вересня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24.

Згідно з рахунком-фактурою ОСОБА_1 мала сплатити адвокату Сергієнку В.І. 5 000,00 грн за надані послуги, в тому числі:

- вивчення матеріалів, нормативних матеріалів, судової практики з метою складання позовної заяви в інтересах клієнта про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії клієнту відповідно до Закону № 2262, Постанови КМУ № 704 та на підставі довідки, наданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588;

- складання в інтересах клієнта заяви до ІНФОРМАЦІЯ_7 від 06 червня 2024 року про виготовлення та направлення до ГУ ПФУ в Донецькій області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- складання в інтересах клієнта запитів до ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14 серпня 2024 року, до ГУ ПФУ в Донецькій області від 29 серпня 2024 року по перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення;

- складання позовної заяви в інтересах клієнта до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

- повний супровід справи в суді першої інстанції за позовом клієнта до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії;

4. акт наданих послуг від 12 вересня 2024 року додаток 2 до договору про надання правової допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підписанням цього акта підтвердили факт належного отримання послуг відповідно до положень договору про надання правової допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24 на загальну суму 5 000,00 грн.

В акті відображені ті самі послуги, що й в рахунку-фактурі, час, витрачений на надання цих послуг, а також вартість кожної послуги окремо в акті не відображені;

5. квитанція від 12 вересня 2024 року № 27/24, згідно з якою адвокат Сергієнко В.І. прийняв від ОСОБА_1 гонорар в сумі 5 000,00 грн за надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 06 червня 2024 року № 27/24 та актом виконаних робіт від 12 вересня 2024 року.

Також суд зауважує, що матеріалами справи підтверджені факти складання та подання адвокатом Сергієнком В.І. позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 , складання і подання запитів (звернень) до ІНФОРМАЦІЯ_7 та ГУ ПФУ в Донецькій області.

Відповідач не подавав заперечень щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд оцінив заявлену до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу з точки зору реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також з точки зору розумності їх розміру та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн, що відповідає критеріям співмірності і розумності в контексті обставин цієї справи.

При цьому суд врахував, що справа № 200/6374/24 є справою незначної складності, щодо правовідносин, подібних тим, які виникли між позивачкою та пенсійним органом, вже впродовж кількох років існує усталена судова практика судів усіх інстанцій, застосована на висновках Верховного Суду.

Повний супровід адвокатом цієї справи в суді полягав у поданні позовної заяви.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 263 КАС, що не передбачало подання позивачем будь-яких інших заяв по суті справи, участь її представника в підготовчому та/або судовому засіданні. З іншими заявами, клопотаннями позивач (її представник) до суду не зверталися.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що витрати позивача на оплату послуг адвоката зі складання заяви і запиту до ІНФОРМАЦІЯ_7 не можуть бути визнані такими, що безпосередньо пов`язані з цією справою, оскільки предметом спору у справі, що розглядається є дії (бездіяльність) ГУ ПФУ в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 серпня 2024 року № ФС-93418/09/01/2588 про грошове забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Повне судове рішення складено 03 жовтня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко