Справа № 520/22063/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 жовтня 2024 року № 520/22063/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно її заяви від 19.06.2024 року № 8251, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 р. № 04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області;

- скасувати рішення відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.06.2024 року № 05 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 року № 04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 року № 04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови їй в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно із її заявою від 19.06.2024 року № 8251 є протиправними та такими, що порушують права. Так позивачем зазначено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до положень ст. 142 Закону №1402, у зв`язку з чим до відповідача була подана заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку суддівської винагороди станом на 01.01.2024, що передбачено у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 12.06.2024 року №04-49/312. Однак відповідачем було прийнято протиправне рішення.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що право на проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача з урахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 12.06.2024 року №04-49/312, яка видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів залишено без змін, Головним управлінням прийнято рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою №04-49/312 від 12.06.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці станом на 01.01.2024 року. Відтак відповідач діяв у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 25.07.2017 відповідно до Закону України Про судоустрій та статус суддів.

Під час розгляду справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі № 520/24339/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 66, каб. 609) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; скасовано рішення відділу перерахунків пенсій № 3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.07.2021 року № 501 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30 червня 2021 року № 04-49/359, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30 червня 2021 року № 04-49/359, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) по 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) з кожного окремо.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 по справі № 520/24339/21 - залишено без змін.

Положеннями ч.4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також під час розгляду справи встановлено, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області видано оновлену довідку №04-49/312 від 12.06.2024 року, у якій вказано, що остання видана позивачу про те, що станом на 01.01.2024 р. її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 193035,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 113550,00 грн, доплата за вислугу років (70%) 79485,00 грн. В той же час зазначена довідка містить в собі посилання на те, що остання видана на підставі постанови Верховного Суду від 13.09.2023 року у судовій справі №240/44080/21.

У позовній заяві позивачем вказано, що згідно наданої довідки, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці включає: посадовий оклад 113550,00 грн, тобто визначений як добуток 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 3028,00 грн із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,25 та надбавку за вислугу років у розмірі 70% окладу 79485,00 грн.

Після отримання зазначеної довідки позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судовим розглядом справи встановлено, що за результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення від 26.06.2024 року №05 (вих. №21033/03-16 від 27.06.2024 року), яким відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до ст. 142 Закону №1402 згідно із довідкою про суддівську винагороду від 12.06.2024 №04-49/312, виданої Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.

Зі змісту зазначеного рішення відповідача встановлено доводи стосовно того, що відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів» (далі - Закон № 1402) перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (п.4 Розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1). Згідно із п.3 п. 1 Розділу IX ст. 135 Закону № 1402, базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, також до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовують регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб. Також зазначено, що ст.7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судців, становить 2102 грн, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося. ОСОБА_1 звернулася 19.06.2024 р. із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці. До заяви додано довідку № 04-49/312 від 12.06.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року, видану Територіальним управлінням державної судової адміністрації України у Харківській області. Отже, Управлінням прийнято рішення, відмовити ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з відсутністю підстав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон № 1402-VIII.

Відповідно до положень ст.4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частин 4, 5 статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із положеннями ст. 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах 2, 3 статті 135 Закону №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Таким чином, Конституцією України та Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Водночас, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999 року №966-XIV (далі Закон №966-XIV).

Положеннями ст.1 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Зі змісту вказаної норми Закону №966-XIV вбачається закріплення вичерпного переліку основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Положеннями ст. 4 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відтак, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді. При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість, статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, разом із встановленням на 01 січня 2024 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, був введений новий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

Слід зазначити, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України Про судоустрій і статус суддів; зміна Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів, а тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Суд зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 3-1) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 розділу II Порядку заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п. 2 розділу II Порядку № 3-1).

Відповідно до п. 3, 4 розділу II Порядку № 3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пунктом 2 розділу III Порядку № 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку № 3-1 для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів

Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Таким чином, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обставини зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно довідки від 12.06.2024 за №04-49/312 Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці з розрахунку суддівської винагороди станом на 01.01.2024 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 193035,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 113550,00 грн; доплата вислугу років у розмірі 70% окладу 79485,00 грн).

Відтак саме вказана довідка є свідченням того, що суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці є такою, що визначена у більшому розмірі, ніж у довідці, на підставі якої йому проведено перерахування щомісячного довічного грошового утримання під час проведення попереднього перерахунку.

При цьому доводи представника відповідача, викладені у спірному рішенні не можуть вважатися судом доведеними та обґрунтованими, що свідчить в свою чергу про протиправність такого рішення відповідача і, як наслідок, наявні підстави для його скасування.

Відтак, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.06.2024 року № 05 (вих. №21033/03-16 від 27.06.2024).

Враховуючи обставини того, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно її заяви від 19.06.2024 року № 8251, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 р. №04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, є такими, що прямо пов`язані із прийнятим відповідачем рішенням від 26.06.2024 року №05 (вих. №21033/03-16 від 27.06.2024), то належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправним і скасування такого рішення, у зв`язку з чим у задоволенні вимог позивача в цій частині належить відмовити.

Водночас, враховуючи обставини встановлення судом під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає що належним способом захисту прав останнього є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 року № 04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року.

З огляду на обставини того, що розгляд заяви позивача здійснювався саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, а Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в рамках спірних правовідносин лише здійснило приймання заяви позивача про перерахунок пенсії, то підстави для зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо проведення перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання за результатами розгляду заяви від 19.06.2024 року № 8251 у суду відсутні.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року без обмеження граничним розміром суд зазначає таке.

Станом на час звернення позивача до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про перерахунок довічного грошового утримання Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 не передбачав обмеження щомісячного довічного грошового утримання; Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 втратив чинність; стаття 2 Закону №3668-VI діяла в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015. На час прийняття (24.12.2015) та набрання чинності (01.01.2016) Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015 був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 ще не було прийнято, а відтак немає підстав вважати, що дія положень статті 2 Закону №3668-VI також поширювалася і на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №401/3986/16-а (2-а/401/31/17), від 02.12.2020 у справі № 488/4723/16-а, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2023 року у справі №520/8552/22.

Відтак щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не підлягає обмеженню максимальним розміром, а отже позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 26.06.2024 року № 05 (вих. №21033/03-16 від 27.06.2024).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12 червня 2024 року № 04-49/312, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, без обмеження граничним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.