Справа № 200/2861/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року справа №200/2861/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 200/2861/24 (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень щомісячно відповідно до абзацу шостого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.06.2023 по момент подання позовної заяви до суду, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі у розмірі 20 100 гривень відповідно до абзацу шостого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.06.2023 по травень 2024 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що з 10.12.2022 зарахований до особового складу ВЧ НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 09.11.2023, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

06 травня 2023 року наказом № 126 позивача зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_3 .

За період з червня 2023 року по січень 2024 року додаткова винагорода ОСОБА_1 відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не нараховувалась та не виплачувалась.

На запит позивача, військова частини відмовила у виплаті додаткової винагороди, посилаючись на відсутність підстав, оскільки лікування позивача не було пов`язано із пораненням (контузією, травмою).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень щомісячно відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (у чинній редакції) за період з 07.07.2023 по 13.01.2024 з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі у розмірі 20 100 гривень відповідно до абзацу сьомого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (у чинній редакції) за період з 07.07.2023 по 13.01.2024 з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/2861/24 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

У період з 03.04.2023 по 03.05.2023 позивач знаходився на лікуванні у зв`язку із діагнозом Розлад адаптації асоційований із бойовим стресом з емоційними порушеннями, додатковий діагноз Геморой другої стадії.

Тобто, лікування позивача не було пов`язано із лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва).

Крім того, відповідач звертає увагу, що зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_4 відбулось у зв`язку із тривалим лікуванням захворювання позивача, а не у зв`язку із визнанням його ВЛК обмежено придатним чи непридатним до військової служби.

Гарнізонною ВЛК ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби 22.05.2023, тобто, коли позивач вже перебував у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_4 .

14 січня 2024 року позивача наказом № 14-нст допущено до тимчасового виконання обов`язків та з цієї дати він отримує грошове забезпечення і по теперішній час.

Отже з 05.05.2023 по 20.01.2024 позивач знаходився у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_4 , куди був виведений у зв`язку із тривалим лікуванням захворювання Розлад адаптації асоційований із бойовим стресом з емоційними порушеннями.

Із 04.06.2023 по 14.01.2024 позивач рахувався у ВЧ7272 як такий, що прибув, але не приступив до виконання службових обов`язків.

Враховуючи викладене, відповідачем не допущено порушення законодавства та відповідно порушення прав позивача, як військовослужбовця.

Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, оскільки звернувся майже через чотири місяці після закінчення обставин 14.01.2024 призначення на посаду після розпорядження.

Також за результатами службового розслідування позивачу вирішено не виплачувати додаткову винагороду за період жовтень-грудень 2023 року в зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а за січень 2024 року не виплачувати в зв`язку з невиконанням бойового розпорядження. Ці обставини не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки позивач не оскаржував накази командира Військової частини НОМЕР_1 за результатами службових розслідувань, правомірність їх прийняття не була предметом розгляду в даній справі, оскільки предметом розгляду була правомірність невиплати позивачу додаткової винагороди в зв`язку з перебуванням його в розпорядженні відповідача під час тривалого лікування.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що йому видано посвідчення серія УБД від 20.12.2021 № НОМЕР_6 .

Згідно відомостей військового квитка серія НОМЕР_7 з 10.12.2022 перебуває у особовому складі ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.02.2023 № 544 солдат ОСОБА_1 18.12.2022 одержав мінно-вибухову травму. Вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення лівого колінного суглоба з наявністю стороннього тіла (металевого уламка) інтраартикулярно.

Обставини отримання поранення військовослужбовцем пов`язанні з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час отримання поранення солдат ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту бронежилет та кевларовий шолом.

Підстава наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.01.2022 № 3.

22 травня 2023 року солдату ОСОБА_1 гарнізонною ВЛК видано довідку № 4287 про те, що 22.05.2023 у гарнізонній ВЛК ВЧ НОМЕР_8 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми, поранення, контузії, каліцтва наслідки вогнепального кульового наскрізного поранення (22.05.2021) грудей зліва, перелому 4-го ребра зліва, перелому лівої лопатки, лікованого оперативно.

Розгинальна контрактура лівого колінного суглобу внаслідок вогнепального осколкового сліпого проникаючого поранення лівого колінного суглобу з наявністю стороннього тіла (металевого уламку) (18.12.2022), лікованого оперативно. Довідка про обставини травми від 04.02.2023 № 544, видана командиром ВЧ НОМЕР_1 .

Поранення, травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Розлад адаптації асоційований з бойовим стресом з емоційними порушеннями. Вертеброгенна люмбоішіалгія ліворуч, нестійка ремісія.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

ХОЗЛ, група В, з помірним порушенням функцій зовнішнього дихання. Хронічний геморой ІІ стадії з рідкими загостреннями.

Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

Солдат ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби.

Непридатний до служби у високомобільних, десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби у частинах, (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Відповідно витягу з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 30.05.2023 № 1595 вирішено причинний зв`язок захворювань за Довідкою ГВЛК ВЧ НОМЕР_8 від 22.05.2023 № 4287 відмінити.

Установлено, що поранення, які підтверджуються довідкою від 02.08.2021 № 2717 та довідкою від 04.02.2023 № 544 поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Захворювання, Розлад адаптації асоційований з бойовим стресом з емоційними порушеннями. ХОЗЛ, група В, з помірним порушенням функцій зовнішнього дихання, що підтверджується медичними документами захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Захворювання, Вертеброгенна люмбоішіалгія ліворуч, нестійка ремісія. Хронічний геморой ІІ стадії з рідкими загостреннями, що підтверджується медичними документами захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно виписки КНП Харківської обласної ради Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 № 2229 зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 03.04.2023 по 03.05.2023.

Основний діагноз F.43.23 Розлад адаптації асоційований з бойовим стресом з емоційними порушеннями.

Супутні захворювання: 184.9 Геморой другої стадії; Т93.9 МВТ (18.12.2022) вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення лівого колінного суглоба з наявністю стороннього тіла (металевого уламка) інтраартикулярно; Т94.0 наслідки вогнепального кульового наскрізного проникаючого поранення (22.05.2021) лівої половини грудної клітки у вигляді локального пневмофіброзу верхньої частки лівої легені, вогнепального консолідуючого перелому 4 ребра без порушення функції зовнішнього дихання.

Довідкою від 05.12.2023 серія 12 ААВ № 784643 до акта огляду МСЕК № 879 посвідчено, що ОСОБА_1 установлено 3 групу інвалідності з 09.11.2023. Причина інвалідності захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2026.

Витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.05.2023 № 126 підтверджується, що солдата ОСОБА_1 , який перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку із отриманим пораненням або хворобою, отриманою у воєнний час, звільненого із займаної посади наказом командира ВЧ НОМЕР_4 від 05.05.2023 № 38-РС вважати зарахованим у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_4 .

Згідно витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2023 № 155 вказано вважати такими, що прибули, але не приступили до виконання службових обов`язків із ВЧ НОМЕР_8 з 04.06.2023 солдата ОСОБА_1 . Підстава: довідка ВЛК від 22.05.2023 № 4287.

Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2024 № 14/нст визначено вважати такими, що прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання Донецьк, які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань: допустити солдата ОСОБА_1 до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою стрільця … з 14.01.2024.

Відповідно витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2024 № 23 солдата ОСОБА_1 … вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з 23.01.2024.

Факт невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень щомісячно відповідно до абзацу шостого пункту 1-1 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.06.2023 по травень 2023 року відповідачем не заперечується та підтверджується відомістю про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з червня 2023 року по травень 2024 року.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_4 позивача зараховано 06.05.2023, що відповідно до положень Постанови № 168 та п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3161, надає позивачу право на отримання додаткової грошової винагороди з 07.07.2023 (після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні) до 13.01.2024 (наказ від 14.01.2024 № 14/нст).

У позивача наявне, як захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини, так і поранення, які підтверджуються довідкою від 02.08.2021 № 2717 та довідкою від 04.02.2023 № 544, що пов`язані із захистом Батьківщини.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 розділу ІІ Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану (далі Закон № 3161) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-IX військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На підставі пункту 1 розділу ІІ Закону № 3161 цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім підпункту 1 пункту 1, підпунктів 2 і 3 пункту 3, підпункту 1 пункту 5 розділу I цього Закону та пунктів 2 і 3 цього розділу, які набирають чинності через 30 днів з дня опублікування цього Закону, та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з першого числа місяця, в якому опублікований цей Закон.

Закон № 3161 опубліковано у газеті Голос України від 30.06.2023 № 13.

Таким чином, абзац 5 пункту 2 розділу ІІ Закону № 3161 набрав чинності 31.07.2023.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, доповнено п. 11 Постанови № 168 абз. 7 у такій редакції:

Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 01.06.2023, абз. 7 п. 11 Постанови № 168 викладено в такій редакції:

Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402, застосовується судом у редакції від 16.04.2021, яка була чинною на момент складення довідки ГВЛК від 22.05.2023 № 4287).

Відповідно до пункту 20.3. При медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту:

г) "Обмежено придатний до військової служби"

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З метою медичної та соціальної реабілітації зазначені особи можуть бути переоглянуті госпітальними (гарнізонними) ВЛК ВМКЦ, але не раніше ніж через 3 роки після прийняття постанови про обмежену придатність до військової служби.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що грошове забезпечення військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та перебувають у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці виплачується з 01.06.2023 відповідно до положень Постанови № 168 та у подальшому, з дня набрання чинності пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3161 щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень.

Як свідчить довідка Гарнізонної ВЛК від 22.05.2023 № 4287 з урахуванням протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК від 30.05.2023 № 1595 солдата ОСОБА_2 визнано обмежено придатним до військової служби у зв`язку наявністю, зокрема, поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

В розпорядження командира ВЧ НОМЕР_4 позивача зараховано 06.05.2023 (наказ від 06.05.2023 № 126).

Таким чином, позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди з 07.07.2023 (після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні) по 13.01.2024 (наказ від 14.01.2024 № 14/нст).

Суд не приймає доводи відповідача, що лікування позивача не пов`язано із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), оскільки згідно висновку з протоколу засідання 12 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 30.05.2023 № 1595 вирішено причинний зв`язок захворювань за Довідкою ГВЛК ВЧ НОМЕР_8 від 22.05.2023 № 4287 відмінити та встановити, що поранення, які підтверджуються довідкою від 02.08.2021 № 2717 та довідкою від 04.02.2023 № 544 є пораненнями, які пов`язані із захистом Батьківщини.

Також захворювання, Розлад адаптації асоційований з бойовим стресом з емоційними порушеннями. ХОЗЛ, група В, з помірним порушенням функцій зовнішнього дихання, що підтверджується медичними документами є захворюваннями, які пов`язані із захистом Батьківщини.

Захворювання, Вертеброгенна люмбоішіалгія ліворуч, нестійка ремісія. Хронічний геморой ІІ стадії з рідкими загостреннями, що підтверджується медичними документами є захворюваннями, які пов`язані з проходженням військової служби.

Таким чином, у позивача наявне, як захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини, так і поранення, що підтверджуються наданими медичними документами.

Щодо доводів про пропуск позивачем строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі відкрито провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2024 адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків, відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України.

На виконання вимог ухвали позивач 04.06.2024 надав заяву про поновлення строку звернення до суду, пропущений з поважних причин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 204 року клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із даним позовом задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги обставини не ознайомлення позивача з наказом про його зарахування до розпорядження командира військової частини, що позивач у спірний період та по теперішній час є діючим військовослужбовцем, а також врахував стан здоров`я позивача після отриманого поранення.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом як таким, що пропущений з поважних причин.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки позивач дотримався вимог ч. 7 ст. 139 КАС України та його позов задоволено частково, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Щодо надання до суду апеляційної інстанції відповідачем нових доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідач в доводах апеляційної скарги посилається на результати службового розслідування, відповідно до якого вирішено не виплачувати позивачу додаткову винагороду за період жовтень-грудень 2023 року в зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а за січень 2024 року в зв`язку з невиконанням бойового розпорядження.

На підтвердження доводів відповідач надав:

- пояснення молодшого сержанта ОСОБА_3 від 15.01.2024, відповідно до яких солдат ОСОБА_1 відмовився виконувати бойовий наказ від 03.03.2023 № 643дек, який 15.01.2024 о 10:21 у с. Валентинівка Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області зачитано, доведено та роз`яснено особовому складу 2 стрілецької роти командиром 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_4 ;

- доповідь по факту відмови від виконання бойового наказу військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 з посиланням на стан здоров`я;

- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2024 року №18 про призначення службового розслідування за фактом відмови солдата ОСОБА_1 від виконання бойового наказу;

- акт службового розслідування від 23.01.2024;

- пояснення солдата ОСОБА_1 щодо підстав відмови від виконання бойового наказу 15.01.2024;

-витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 № 26 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого за відмову солдата ОСОБА_1 від виконання бойового наказу командира 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_4 на позивача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» та, зокрема, визначено не виплачувати додаткову винагороду за січень 2024 року на підставі постанови КМУ № 168;

- пояснення солдатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 22.12.2023, відповідно до яких ОСОБА_1 23.10.2023 року вибув з місця тимчасового розташування 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_2 для проходження МСЕК у АДРЕСА_3 , після чого перестав виходити на зв`язок, на телефонні дзвінки та повідомлення не відповідає;

- рапорт начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 , що 23.10.2023 солдат ОСОБА_1 23.10.2023 вибув з військової частини у зв`язку із станом здоров`я для проходження МСЕК, отримав направлення, на телефонні дзвінки не відповідає;

- доповідь по факту самовільного залишення частини військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 з 23.10.2023;

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2023 № 522 «Про призначення службового розслідування» за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 ;

- акт службового розслідування за фактом СЗЧ солдатом ОСОБА_1 з 23.10.2023 року по 23.12.2023, за яким запропоновано за самовільне залишення військової частини солдату ОСОБА_1 не виплачувати премію у повному обсязі за жовтень-грудень 2023 року;

- витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2023 № 334, яким солдата ОСОБА_1 за СЗЧ зняти з усіх видів забезпечення з 26.11.2023;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2023 № 453, яким визначено за наслідками службового розслідування за фактом СЗЧ солдатом ОСОБА_1 не виплачувати йому премію у повному обсязі за жовтень-грудень 2023 року.

Як свідчать матеріали справи відповідачем вищезазначені докази не були надані до суду першої інстанції, хоча вони вже існували протягом всього часу розгляду судом першої інстанції справи.

Причиною не подання цих доказів до суду першої інстанції, як визначив відповідач в апеляційній скарзі, є те, що ці обставини не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки позивач не оскаржував накази командира Військової частини НОМЕР_1 за результатами службових розслідувань, правомірність їх прийняття не була предметом розгляду в даній справі, а предметом розгляду була правомірність невиплати позивачу додаткової винагороди в зв`язку з перебуванням його в розпорядженні відповідача під час тривалого лікування.

Проте зазначені відповідачем причини неподання вищезазначених доказів до суду першої інстанції не є поважними та не підтверджують неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, які об`єктивно не залежали від відповідача.

Тому апеляційний суд не приймає надані відповідачем до апеляційної інстанції нові докази, які не надавалися до суду першої інстанції під час розгляду справи та не були предметом дослідження в якості доказів судом першої інстанції при розгляді справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 200/2861/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 200/2861/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 30 вересня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв