Справа № 140/4079/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/4079/24 пров. № А/857/16038/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

суддя у І інстанції Ковальчук В.Д.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 23 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС» (далі ТОВ «РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2 (далі Рішення), винесене Волинською митницею (далі Митниця).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №140/4079/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу. Тому Рішення Митниці не є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини 2 статті 55 Митного кодексу України (далі МК) і підлягає скасуванню, як протиправне.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Митницею, яка просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС».

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час порівняння рівня заявленої декларантом митної вартості товару з митною вартістю такого ж товару, інформація щодо якого внесена до ЄАІС Держмитслужби, встановлено, що вартість заявленого до митного оформлення товару є меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація щодо якої міститься в ЄАІС.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, було встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

Оскільки позивач не усунув наявних розбіжностей та не підтвердив задекларовану митну вартість товару, митну вартість товару згідно з Рішенням від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2 визначено за за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 МК на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 2,82 дол. США/кг за МД№UA205140/2023/55363 від 12.07.2023 з урахуванням положень статті 59 МК.

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД№24UA01U8 від 28.02.2024 без надання гарантій за митною вартістю товару, визначеною митним органом у оскаржуваному Рішенні.

З огляду на вказане оспорюване Рішення від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що 22.11.2023 компанією SB PORK A/S (Данія, Продавець) та ТОВ РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС (Покупець) було укладено контракт №LV221123, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар у асортименті, вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту.

Товар поставляється партіями на умовах, узгодженими сторонами в цьому контракті та інвойсах згідно з правилами Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не погоджено умови поставки, товар може постачатися на умовах FCA, EXW або CPT, або СІP, згідно з правилами Інкотермс 2010.

Ціна на товар включає вартість упаковки, маркування, страхування та навантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил Інкотермс 2010).

Сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, що поставляється, а також його вартість. Весь вказаний в інвойсі товар постачається партіями. При узгодженні кожної партії товару, ціна на товар може змінюватися залежно від обсягу і кон`юнктури ринку на такий вид продукції.

Ціна за одиницю товару не прив`язана до попередніх узгоджених поставок та варіюється у діапазоні, зазначеному в інвойсі. Ціна на товар встановлюється у Євро. Оплата товару за цим контрактом здійснюється на умовах, обумовлених у інвойсах і може включати: передоплату, оплату за фактом поставки, та/або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання грошей із поточного рахунку покупця. Оплата здійснюється банківським переказом у Євро на реквізити продавця, зазначені у контракті.

У зв`язку із виконанням умов вказаного контракту ТОВ РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС через уповноваженого декларанта ПП РЕСПЕКТ БРОК подало митну декларацію (далі МД) №24UA65U1 від 20.02.2024, згідно з якою до митного оформлення було заявлено товар Частинки з грудинки свійських свиней морожені, різної форми, різного розміру, зі шкірою, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервовані, вага нетто - 19801,60 кг, дата виробництва - 02/2023; термін придатності - 02/2025; Виробник - SB PORK A/S,DK, торговельна марка - нема даних, піддана заморозці (мінус 18 градусів С). У графі 42 МД ціну товару вказано у розмірі 21781,76 Євро, а у графі 45 зазначено митну вартість товару в сумі 943 286,32 грн (еквівалент 22872,93 Євро), яку визначено за першим (основним) методом визначення митної вартості товару за ціною контракту, з урахуванням вартості транспортування товару до кордону України у сумі 45000,00 грн.

Водночас, на підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаної МД були подані митному органу такі документи:

зовнішньоекономічний контракт №LV221123 віл 22.11.2023;

рахунок-фактуру (інвойс) №247162 від 13.02.2024;

сертифікат якості б/н від 13.02.2024;

міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво DK-188-3856767- 2024 від 13.02.2024;

договір (контракт) про перевезення №12-1/02/2024 від 12.02.2024;

автотранспортну накладну б/н від 13.02.2024;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 20.02.2024;

інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом єдиного вікна з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11099690 від 20.02.2024; декларація-інвойс №247162 від 13.02.2024;

копію митної декларації країни відправлення №24DK0047002AD79188 від 13.02.2024;

договір про надання послуг митного брокера №73 від 09.12.2020.

За наслідками опрацювання поданих документів митним органом було скеровано декларанту електронне повідомлення, у якому запропоновано подати упродовж 10 календарних днів такі документи:

транспортні (перевізні) документи;

контракт на перевезення, рахунок на перевезення;

виписку з бухгалтерської документації;

пакувальний лист;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ;

висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

У відповідь на електронне повідомлення Митниці декларантом було надіслано повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 28.02.2024 №23/02-1, а також довідкову інформацію щодо курсу конвертації валют, прайс-лист б/н від 13.02.2024. При цьому декларант повідомив про відсутність інших додаткових документів.

Відтак, Митниця прийняла Рішення від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2, у графі 33 рішення якого вказала, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять такі розбіжності:

у інвойсі №9247162 від 12.02.2024 оцінюваний товар в перекладі з англійської мови: «заморожені свинячі горловини зі шкірою», однак, у графі 31 МД декларантом зазначено: «частинки з грудинки свійських свиней морожені, різної форми, різного розміру, зі шкірою»;

у декларації країни відправлення товару №24DK0047002AD79188 від 13.02.2024 загальне числове значення вартості товару становить 162422 Датських крон, проте в інвойсі №247162 від 13.02.2024 вартість товару становить 21781,76 Євро;

у графі 5 CMR б/н від 13.02.2024 зазначено пакувальний лист, який не подано до митного оформлення;

у довідці про транспортні витрати б/н від 20.02.2023 зазначено вартість транспортування товару іноземною територією до кордону України, однак така не містить інформації про протяжність маршруту та вартість перевезення по території України.

З огляду на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК, митну вартість товарів визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 МК на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні 2,82 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/55363 від 12.07.2023 з урахуванням положень статті 59 МК .

Товар було випущено у вільний обіг на підставі МД №24UA01U8 від 28.02.2024 без надання гарантій за митною вартістю товару, визначеною митним органом у Рішенні від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2.

Попри те, ТОВ РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС не погодилося із рішенням Митниці про коригування митної вартості імпортованого ним товару та звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 1 МК відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування

Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 МК митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у статті 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про те, що сумніви Митниці у правильному визначенні декларантом митної вартості імпортованого ним товару були необґрунтовані, що призвело до ухвалення протиправного рішення про коригування митної вартості.

При оцінці доводів Митниці про те, що подані декларантом до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, а також містили розбіжності, що викликало необхідність у витребуванні у декларанта додаткових документі, апеляційний суд зазначає таке.

На переконання апеляційного суду, спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та наявність в ЄАІС Держмитслужби України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів не може бути достатніми підставами для прийняття рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості, однак дає митному органу підстави для більш ретельного опрацювання поданих до митного оформлення документів та витребування у декларанта за необхідності додаткових документів для підтвердження такої.

При перевірці митним органом документів, поданих для підтвердження заявленої декларантом позивача митної вартості товару, було встановлено, що наявність певних розбіжності, а саме:

- у інвойсі №247162 від 12.02.2024 оцінюваний товар в перекладі з англійської мови «заморожені свинячі горловини зі шкірою», а у графі 31 МД декларантом зазначено «частинки з грудинки свійських свиней морожені, різної форми, різного розміру, зі шкірою»;

- у декларації країни відправлення товару № 24DK0047002AD79188 від 13.02.2024 загальне числове значення вартості товару становить 162422 Датських крон, в у інвойсі №247162 від 13.02.2024 вартість товару зазначена 21781,76 Євро;

- у графі 5 CMR б/н від 13.02.2024 зазначено пакувальний лист, який не подано до митного оформлення;

- у довідці про транспортні витрати б/н від 20.02.2023 зазначено вартість транспортування товару іноземною територією до кордону України, однак не містить інформації про протяжність маршруту та вартість перевезення по території України.

На переконання апеляційного суду, наведені розбіжності давали Митниці передбачені підстави для сумніву у достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість товару та витребування додаткових документів відповідно до частини 3 статті 53 МК

Відповідачем було запропоновано надати у 10-денний термін додаткові документи:

- транспортні (перевізні) документи: контракт на перевезення, рахунок на перевезення; - виписку з бухгалтерської документації;

- пакувальний лист;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

При цьому декларант на пропозицію Митниці надав:

- довідкову інформацію щодо курсу конвертації валют, яка на думку контролюючого органу не усувала розбіжностей у експортній декларації країни відправника 24DK0047002AD79188 та інвойсі №247162 від 13.02.2024;

- прайс-лист б/н від 13.02.2024 року на одну позицію, що містив пропозицію лише для одного суб`єкта господарювання без зазначення одиниці розрахунку;

- лист №23-02/1 від 28.02.2024 року, яким повідомлено про відсутність інших додаткових документів.

На думку апеляційного суду, апелянт митний орган доречно зауважив, що відповідно до Класифікатору документів, сертифікатів, дозволів та додаткової інформації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011, кодом документу 3014 передбачено «Прейскурант (прайс-лист) виробника товару», а позивачем були надані прайс-листи, видані експортером, оскільки умовами контракту не передбачено, що SB PORK A/S є виробником товару та перебачено можливість відвантаження товару третіми особами на тих самих умовах.

При наданні оцінки доводам Митниці у частині неналежного підтвердження декларантом транспортних витрат, апеляційний суд зазначає таке.

У відповідності до матеріалів справи під час митного оформлення товару декларантом було надано Митниці договір-заявку №12-1/02/2024 від 12.02.2024 та довідку про транспортні витрати від 20.02.2024.

На переконання апеляційного суду, з урахуванням приписів пункту 6 частини 2 статті 53 МК вказані документи у достатньому обсязі містили відомості про вартість перевезення імпортованого позивачем товару до кордону України, а отже вимога митного органу про додаткове надання договору на перевезення була безпідставною.

При цьому приписи наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» не містять вичерпного переліку документів для підтвердження витрат на транспортування товару.

Щодо вимоги Митниці про надання пакувального листа, апеляційний суд зазначає таке.

Пакувальний лист (англ. Packing List) супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів, артикулів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Затвердженої форми пакувального листа та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено, однак зазвичай, пакувальний лист має містити такі дані:

номер (необов`язково);

дату складання (обов`язково);

найменування та реквізити відправника і одержувача (обов`язково);

реквізити транспортного засобу (необов`язково);

місце завантаження (необов`язково);

загальну вагу брутто (рекомендовано);

загальну вагу нетто (рекомендовано);

загальну кількість місць (рекомендовано);

найменування товарів (обов`язково);

вид пакування (рекомендовано);

вагу брутто кожного найменування (рекомендовано);

вагу нетто кожного найменування (рекомендовано);

додаткові одиниці виміру кожного найменування (рекомендовано);

інші дані, які дають змогу визначити вагові та кількісні характеристики товару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що хоча зазначені у пакувальному листі відомості не містять вартісних показників товару, однак у контексті спірних правовідносин з огляду на встановлені Митницею розбіжності у найменуванні імпортованого товару такі мали суттєве значення для перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару у поданій МД.

За наведених обставин у Митниці з`явився передбачений законом обов`язок самостійно здійснити визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених приписами статті 57 МК.

У відповідності до частини 1 статті 59 МК у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За правилами частини 2 статті 59 МК при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті (частина 3 статті 59 МК).

Відповідно до частини 4 статті 59 МК ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Відтак, Митниця прийняла Рішення від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2, яким митну вартість товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (а не за резервним методом, як зазначив суд першої інстанції) згідно зі статтею 59 МК на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні 2,82 дол. США/кг за МД №UA205140/2023/55363 від 12.07.2023.

При цьому використана Митницею при коригуванні митної вартості ввезеного позивачем товару МД була заявлена і митним органом здійснено її митне оформлення за першим методом визначення митної вартості (за ціною договору), коригування митної вартості по ній не проводилося, опис та фізичні характеристики товару, код товару, країна виробництва/ походження товару (EU, Європейський Союз), відповідають імпортованому позивачем товару.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із доводами Митниці про те, що оспорюване ТОВ РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС Рішення від 28.02.2024 №UA205140/2024/000040/2 є законним, обґрунтованим та прийнятим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ТОВ РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №140/4079/24 та у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛ СТОРІ ПЛЮС» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк