Справа № 308/14653/24
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді - Шумило Н.Б.

за участю секретарів судового засідання - Кравчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калинич Оксана Іллівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

-визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, винісши постанову від 29.08.2024 року на підставі протоколу №3426 від 29.08.2024року за адміністративне правопорушення;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.08.2024 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень; справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП згідно Постанови від 29.08.2024 року, за адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за адміністративним Протоколом №3426 від 29.08.2024 закрити.

Позов обґрунтовано тим, що 29.08.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_4 складено на громадянина ОСОБА_1 Протокол №3426 про адміністративне за правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, чим порушив вимогу передбачену ч.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно протоколу розгляд справи про адміністративне правопорушення відбулося о 12:30 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розгляду даного протоколу, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_3 складено на гр. ОСОБА_1 Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 29.08.2024 року, згідно якої накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч 00 коп.) грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а отже, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Відповідно до змісту постанови, позивач не мав при собі військово-обліковий документ, чим порушив вимогу передбачену ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Однак з таким твердженням позивач не погоджується.

ОСОБА_1 з 01.06.2024 року навчається на стаціонарі, на бакалавра за кордоном у вищій школі внутрішньої безпеки в м. Лодзі (Польша) (2024/2025 рік), що підтверджується про прийом іноземця на навчання та рішенням про прийом на навчання від 17.05.2024 року, нотаріальний переклад додається.

Відомості про навчання позивачем було направлено до відповідача.

05.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_4 видано Довідку №В32/22 на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. На особливий період на підставі п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Навчання. Погоджено відстрочку на весь період проведення мобілізації (з підтвердженням через 6 місяців).

Однак, разом з довідкою військовий квиток не видано, та такий за словами начальника та працівників установи видадуть у жовтні 2024 року, оскільки потребує підготовки на вироблення.

Разом з тим, позивач має оновлені дані про військовий обов`язок вчасно, що підтверджується програмою РЕЗЕРВ +. Дана програма містить відомості QR-коду, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військовозобов`язаний - Відстрочка до 25.03.2025 року. Тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23. Звання 956647. Номер в реєстрі ОБЕРІГ 3.

Такі відомості сформовано 29.08.2024 року та надано разом з довідкою від 05.07.2024 року №В32/22 про відстрочку працівникам як Національної поліції та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак останніми, такі документи не було взято до уваги, оскільки Довідка від 05.07.2024 року №В32/22 не є дійсною без військового квитка.

Крім того, з 18 червня в Україні діє електронний військово-обліковий документ. Міністерство оборони запевняє, що він має таку ж юридичну силу як і звичайний паперовий військовий квиток. Електронний та паперовий військово-обліковий документ (або військовий квиток) у військовозобов`язаного мають однакову юридичну силу. Роз`яснення Міністерства оборони на їх офіційному сайті. Військово-обліковий документ в електронній формі дозволяє уповноваженим військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_7 , співробітникам Національної поліції, Держприкордонслужби зчитувати його за допомогою будь-яких засобів (телефони, планшети), на яких може бути встановлений застосунок «Резерв+» та які мають камеру. З наведеного слідує, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 діяв протиправно, в супереч нормам Закону.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13.09.2024 року через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив, згідно якого зазначив, що позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , як відповідач, не визнає позовні вимоги позивача і просить відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. В позовній заяві не наведено і жодним чином не спростовано вчинення порушення за ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Так, позивачем представлено військово-обліковий документ (роздруківку електронного військово-облікового документа) разом з позовною заявою, але під час запровадження справи про адміністративне правопорушення і на час її розгляду ним не надано такого документа особі уповноваженій розглядати справу про що свідчить відсутність будь-якої згадки про зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, хоч позивач мав можливість зазначити про це в відповідній графі протоколу.

Позивач у своєму позові не навів та не підтвердив наявність обставин, які б свідчили про істотне порушення норм процесуального та матеріального права і за своїм характером тягнуть скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

17.09.2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, згідно якої вказує, єдиним твердженням відповідача є те, позивачем представлено військово-обліковий документ (роздруківку електронного військово-облікового документа) разом з позовною заявою, але під час запровадження справи про адміністративне правопорушення і на час розгляду ним не надано такого документа особі уповноваженій розглядати справу про що свідчить відсутність будь-якої згадки про зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, хоч позивач мав можливість зазначити про це в відповідній графі протоколу.

Таке твердження є безпідставним, оскільки сформований формат, електронний квиток (приписне) є 29.08.2024 року о 10:56 год., тобто на час затримання об 11:40 год. та на час розгляду протоколу №3426 від 29.08.2024 року, яке відбулося о 12:30 год. 29.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , кабінет № (приймальня), позивач мав електронний військово-обліковий документ в телефоні, а саме в застосунку Резерв + з QR- кодом для зчитування, який діє з 18 червня 2024 року в Україні. Однак, із застосунку резерв + відповідачем не взято до уваги, оскільки не був роздрукованим.

Згідно вказаної програми, значиться, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військовозобов`язаний - Відстрочка до 25.03.2025 року. Тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23. Звання 956647. Номер в реєстрі ОБЕРІГ 3.

Також, 05.07.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковник ОСОБА_4 видано Довідку №В32/22 на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. На особливий період на підставі п.1 ч.3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Навчання. Погоджено відстрочку на весь період проведення мобілізації (з підтвердженням через 6 місяців). Разом з довідкою військовий квиток не видано, та такий за словами начальника та працівників установи видадуть у жовтні 2024 року, оскільки потребує підготовки на вироблення. Однак останніми, такі документи не було взято до уваги, оскільки Довідка від 05.07.2024 року №В32/22 не є дійсною без військового квитка в паперовому форматі. З чого слідує, Національною поліцією та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 діяли в супереч норм Законодавства.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ковач О.І. у судове засідання 30.09.2024 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, представник позивача - адвокат Ковач О.І. через систему "Електронний суд" подала заяву, згідно якої просить розгляд даної справи проводити без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання 30.09.2024 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

При цьому, в силу вимог ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 29.08.2024 року, начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу майором ОСОБА_5 складено протокол № 3426 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Суть адміністративного правопорушення: 29.08.2024 року близько 11:40 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі Органів Національної поліції, де було встановлено, що останній не має при собі військово-обліковий документ, про що особисто повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимогу передбачену ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Отже вчинив правопорушення передбачене.2 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

29.08.2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн.

Згідно копії довідки від 05.07.2024 року №В32/22, яка додано до позову, така видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про надання відстрочки від призову на військову службу від час мобілізації, на особливий період на підставі п.1 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» навчання. Погоджено відстрочку від призову на весь період проведення мобілізації (з підтвердженням через 6 місяців). Довідка дійсна за пред`явлення військово-облікового документа та документа, що посвідчує особу.

До позовної заяви також додано роздруківку з мобільного додатку "Резерв+", на якій наявна інформація з реєстру Оберіг щодо ОСОБА_1 . Дана програма містить відомості QR-коду, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військовозобов`язаний - Відстрочка до 25.03.2025 року. Тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23. Номер в реєстрі ОБЕРІГ 3.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів:

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 29.08.2024 року, винесену відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 , за те, що ним порушено вимогу передбачену ч.6 ст. 22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Статтею 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Вирішуючи вказані вимомоги слід звернути увагу на те, що відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями ч.9 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники-особи,які підлягають взяттю на військовий облік; призовники-особи,які взяті на військовий облік; військовослужбовці-особи,які проходять військову службу; військовозобов`язані-особи,які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до ст. 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях підлягають громадяни України з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022№ 69/2022«Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з ст. 49 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Згідно з ст.ст. 1,2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа». Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Частинами 5 та 6 вказаної Постанови передбачено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції. Військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Згідно ч. 9. Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Так, до позовної заяви позивачем додано роздруківку з мобільного додатку "Резерв+" сформовану 29.08.2024, 10:56, на якій наявна інформація з реєстру Оберіг, Військово-обліковий документ ОСОБА_1 , де містяться відомості QR-коду, вказано, що останній перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Категорія обліку - військовозобов`язаний; відстрочка до 25.03.2025 року. Тип відстрочки п.1 ч.3 ст. 23. Номер в реєстрі ОБЕРІГ 3. Також вказано, що дані уточнено вчасно 03.07.2024.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем до відзиву не надано, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, згідно переліку ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що під час розгляду адміністративної справи здійснювались заходи щодо збирання та оцінки цих доказів. Наведене свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення При цьому, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити правомірність своїх дій на стадії судового розгляду справи, судом було забезпечено відповідачу право на подання до суду відзиву на позовну заяву, останній таким правом скористався, однак на підтвердження викладених у відзиві обставин жодних доказів не додано.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в ОСОБА_1 на час винесення оскаржуваної постанови був наявний військово-обліковий документ в електронній формі в додатку «Резерв +», такий містив відомості QR-коду, та був сформований 29.08.2024 року о 10:56 год., при тому як протокол №3429 складено 29.08.2024 року близько 11:40 год.

Відтак при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не було встановлено всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, при цьому належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Позовна вимога, про визнання протиправним дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, винісши постанову від 29.08.2024 року на підставі протоколу №3426 від 29.08.2024 року за адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягає, оскільки суд при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не може визнати дії начальника органу протиправними, оскільки вказані повноваження не передбачені ч.3 ст. 286 КАС України, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 29.08.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_7 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 15000,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог,- відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено - 30.09.2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило