Справа № 600/6410/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/6410/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" до Чернівецької митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними дії Чернівецької митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/00013 0/2 від 21.10.2022 року.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним було подано до Чернівецької митниці Державної митної служби України митну декларацію та усі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Однак, за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до них документів, відповідачем протиправно винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач не погоджується із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки при здійсненні митного оформлення товару ним були надані всі необхідні документи, які підтверджували ціну товару. Також позивач вказав, що подані документи не містили ніяких суттєвих розбіжностей, що, в свою чергу, слугувало підставою для визначення митної вартості товару за першим методом.

Відповідач у відзиві заперечував проти адміністративного позову та зазначив, що прийняте рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення року прийнято правомірно. Відповідач вказує на те, що при аналізі поданих митному органу документів були виявлені неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо повноти та коректності інформації, зазначеної у документах та повноти всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Таким чином, у посадових осіб митного органу не було достатніх підстав для визначення митної вартості товару за першим методом (на основі заявленої декларантом вартості товару).

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 04.01.2024 року адміністративний позов залишено без руху. 06.01.2024 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом вирішується питання про відкриття провадження по справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19.10.2022 р. позивачем, з метою проведення митного оформлення товарів, до для митного оформлення подано митну декларацію UA408020/2022/048245. (а.с. 53).

Разом з митною декларацію UA408020/2022/048245 до митного контролю та оформлення було надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 01 /2018 від 01.10.2018 між TIRELINK CO.LTD з доповненнями до нього № 1 від 21.12.2018, № 2 від 22.03.2019, № 3 від 15.09.2020, № 5 від 01.09.2021, № 6 від 01.12.2021, №7 від 01.06.2022; інвойс № 22CFOAO10B-TBR від 14.08.2022; коносамент № 220791405 від 19.08.2022; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 6772 від 12.10.2022; довідка про транспортні витрати № 1210/01 від 12.10.2022 в сумі 87990,38 грн; договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 033053-21 від 15.02.2021; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 1210-1 від 12.10.2022; платіжне доручення на оплату товару № 173 від 21.07.2022; платіжне доручення на оплату товару № 253 від 27.09.2022; страховий поліс № 9 від 15.08.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00063334 від 15.08.2022 з перекладом; прайс-лист виробника товару від 01.12.2021. (а.с. 55-88)

На запит митного органу позивач надав 20.10.2022 р. додаткові пояснення для проведення митного оформлення товарів згідно митної декларації UA408020/2022/048245. (а.с. 89-98).

21.10.2022 р. позивач подав до Чернівецької митниці електронну митну декларацію, яка оформлена за № UA408020/2022/048758, та відповідно до якої товар випущений у вільний обіг з поміщенням у заявлений митний режим «імпорт» зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товарів, визначених ТОВ «ОМЕГА», а не рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2. (а.с. 21)

За результатами розгляду митної декларації UA408020/2022/048245 від 19.10.2022 р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом. Підставою для коригування митної вартості товару митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України. (а.с. 20).

Листом від 27.07.2023 року № 7262 позивач надав митному органу, відповідно до вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України додаткові документи, щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2. Зокрема, позивачем надані: Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/047725 від 18.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/047964 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022, що і оцінюваний товар; Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/048271 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ № UA408020/2022/047988 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Лист концерну SHANDONG CHANGFENG TYPES CO. LTD. від 03.01.2023, із підтвердженням, що компанія TIRELINK CO., LTD. є представником заводів виробників, які входять до концерну; Заявка № 8232 (ХВ-0084467) від 26.09.2022 на надання транспортно- експедиторських послуг до Договору № 033053-21 від 15.02.2021; Акт про надання послуг № 1482 від 12.10.2022; Лист № 6385 від 12.07.2023 щодо здійсненої оплати оцінюваного товару з додатками (проформи-інвойси від 20.05.2022 №№22CFOA008-TBR, 22CFOA009-TBR, від 17.07.2022 № 22CFOA010-TBR, інвойс від 14.08.2022 № 22CFOA010B-TBR, платіжні доручення від 25.05.2022 № 134, від 21.07.2022 № 173, від № 253). (а.с. 22-49).

16.08.2023 р. відповідачем у листі «Про рішення щодо митної вартості» вказано, що на вимогу митного органу документи подано не в повному обсязі, а надані документи не спростовують встановлені розбіжності та невідповідності що впливають на правильність визначення митної вартості. Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч.6 ст.54 МКУ, заявлена митна вартість товару не може бути визнана митним органом. Враховуючи вищевикладене, Чернівецька митниця не має законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості заявленої декларантом. (а.с. 50-52).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України).

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За змістом ч.ч. 5 та 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

В силу ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За правилами статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Слід зазначити, що дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Однак, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Також, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

З викладених правових норм видно, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.10.2022 р. позивачем, з метою проведення митного оформлення товарів, для митного оформлення подано митну декларацію UA408020/2022/048245. Разом з митною декларацію UA408020/2022/048245 до митного контролю та оформлення було надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № 01 /2018 від 01.10.2018 між TIRELINK CO.LTD з доповненнями до нього № 1 від 21.12.2018, № 2 від 22.03.2019, № 3 від 15.09.2020, № 5 від 01.09.2021, № 6 від 01.12.2021, №7 від 01.06.2022; інвойс № 22CFOAO10B-TBR від 14.08.2022; коносамент № 220791405 від 19.08.2022; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 6772 від 12.10.2022; довідка про транспортні витрати № 1210/01 від 12.10.2022 в сумі 87990,38 грн; договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 033053-21 від 15.02.2021; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 1210-1 від 12.10.2022; платіжне доручення на оплату товару № 173 від 21.07.2022; платіжне доручення на оплату товару № 253 від 27.09.2022; страховий поліс № 9 від 15.08.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00063334 від 15.08.2022 з перекладом; прайс-лист виробника товару від 01.12.2021.

За результатами розгляду митної декларації UA408020/2022/048245 від 19.10.2022 р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2, згідно з яким митним органом визначено митну вартість за резервним методом. Підставою для коригування митної вартості товару митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України.

21.10.2022 р. позивач подав до Чернівецької митниці електронну митну декларацію, яка оформлена за № UA408020/2022/048758, та відповідно до якої товар випущений у вільний обіг з поміщенням у заявлений митний режим «імпорт» зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товарів, визначених ТОВ «ОМЕГА», а не рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2.

Листом від 27.07.2023 року № 7262 позивач надав митному органу, відповідно до вимог ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України надало додаткові документи, щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2. Зокрема, позивачем надані: Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/047725 від 18.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/047964 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022, що і оцінюваний товар; Електронна попередня митна декларація типу ІМ40ЕА № UA408020/2022/048271 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ № UA408020/2022/047988 від 19.10.2022 по інвойсу № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022; Лист концерну SHANDONG CHANGFENG TYPES CO. LTD. від 03.01.2023, із підтвердженням, що компанія TIRELINK CO., LTD. є представником заводів виробників, які входять до концерну; Заявка № 8232 (ХВ-0084467) від 26.09.2022 на надання транспортно- експедиторських послуг до Договору № 033053-21 від 15.02.2021; Акт про надання послуг № 1482 від 12.10.2022; Лист № 6385 від 12.07.2023 щодо здійсненої оплати оцінюваного товару з додатками (проформи-інвойси від 20.05.2022 №№22CFOA008-TBR, 22CFOA009-TBR, від 17.07.2022 № 22CFOA010-TBR, інвойс від 14.08.2022 № 22CFOA010B-TBR, платіжні доручення від 25.05.2022 № 134, від 21.07.2022 № 173, від № 253).

Однак, 16.08.2023 р. відповідачем у листі «Про рішення щодо митної вартості» вказав про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 року №UA408000/2022/000130/2.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів митний орган виходив із того, що подані позивачем документи, які підтверджують митну вартість, документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості зауважень митного органу до змісту та комплектності поданих позивачем разом із митними деклараціями документами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 т. 9, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Однак у ході судового розгляду справи відповідачем не доведено суду, що виявлені ним у поданих декларантом документах розбіжності дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, що не відповідає приписам ч. 3 ст. 53 МК України.

Поряд з цим, згідно обставин справи, декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

В обґрунтуванні оскаржуваного рішення відповідач зазначив на наступні розбіжності:

- в рахунку-фактурі від 14.08.2022 №22CFOA010B-TBR зазначені: ціна товарів на умовах поставки FOB Qingdao, вартість фрахту та страхування, умови поставки CIF Constanta Romania. В прайс-листі TIRELINK CO., LTD. від 01.12.2021 б/н заявлена ціна товарів на умовах поставки FOB Qingdao та зазначено умови поставки CIF. Постачання товарів здійснюється на умовах CIF RO Constanta. Так, відсутнє документальне підтвердження числових значень вартості фрахту та страхування, заявлених в рахунку-фактурі від 14.08.2022 №22CFOAO10B-TBR;

- документ «прайс-лист» TIRELINK CO., LTD. від 01.12.2021 б/н не може бути прийнятий до уваги, так як це не є прайсом виробника товару Shandong Changfeng Tyres Co., Ltd.;

- загальна сума рахунку-фактури від 14.08.2022 №22СРОА010В-ТВК становить 226663,00 дол. США. Фактурна вартість товару за митною декларацією від 19.10.2022 р. №UA408020/2022/048245 складає 47206 дол. США. В гр.70 «Призначення» платіжних доручень від 21.07.2022 №173 та від 27.09.2022 р. №253 зазначено лише номер контракту від 01.10.2018 р. №01/2018, а загальний платіж здійснено на суму 353260 дол. США. Так неможливо підтвердити, що дана оплата здійсненна саме за вказану партію товару.;

- п.2.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 15.02.2022 №033053-21 передбачена наявність Заявки, що є невідємною частиною контракту та містить відомості щодо товару та умов його перевезення, зокрема вартість доставки, яка до оформлення надана не була.

Також відповідач щодо додатково наданих позивачем документів 20.10.2022 р. зазначив, що вказані документи стосуються попередніх партій товару та вказав, що неможливо підтвердити, що додаткова надана проформа інвойс від 17.07.2022 р. №22CFOA010-TBR стосується саме вказаної партії товару згідно митної декларації від 19.10.2022 р. Відомостей, які б документально підтвердили критерій розподілу експедиторських послуг до/після кордону України не надано.

Судом встановлено, що у відповідності до умов додатку № 6 від 01.12.2021 сторони зовнішньоекономічного контракту № 01/2018 від 01.10.2018 узгодили наступне: ціна Товару узгоджується Сторонами та вказується в інвойсі і приймається на умові CIF (ІНКОТЕРМС-2010); Порт відвантаження: Кінгдао, Китай. Порт призначення: Україна, Одеса, або Гданськ, Польша; або Гдиня, Польша; або Варна, Болгарія; або Константа, Румунія. В інвойсі також може бути передбачена будь-яка інша умова поставки товару, відповідно до якої і проводиться поставка товару за цим інвойсом, в т.ч. FOB (ІНКОТЕРМС-2010) порт Кінгдао, Китай, а також знижки на перевезення, фрахт. Всі умови поставки передбачені цим контрактом або додатками до нього трактуються відповідно до правил Інкотермс-2010. Товар може постачатися на умовах CIF, Одеса (CIF, Гданськ; CIF, Гдиня; CIF, Варна; CIF, Константа). Конкретні умови постачання вказуються в інвойсах на партію Товару.

Тобто, ціна оцінюваного товару приймається на умовах CIF, порт призначення Константа, Румунія, отже при цьому витрати по страхуванню та транспортуванню до порту призначення сплачує продавець і ці витрати включені в ціну оцінюваного товару, яка підлягає сплаті, про що і зазначено в інвойсі № 22CFOA010B-TBR від 14.08.2022. Таким чином у відповідності до вимог ч.2 ст.53 та ч. 10 ст.58 Митного кодексу України ці витрати не підлягають документальному підтвердженню.

Щодо доводів митного органу про те, що документ «прайс-лист» TIRELINK СО., LTD. від 01.12.2021 б/н не може бути прийнятий до уваги, так як це не є прайсом виробника товару Shandong Changfeng Tyres Со., Ltd» необхідно зазначити, що Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 420/18880/21 зазначив наступну правому позицію: «... в постанові від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів. По-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.»

Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постановах від 8 грудня 2022 року у справі № 420/2792/19, де акцентовано, що наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Таким чином, не прийняття до уваги прайс-листа не може бути обґрунтованою підставою, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Щодо доводів митного органу про те, що неможливо підтвердити здійснення передплати згідно рахунку-фактури від 14.08.2022 №22СFОА010В-ТВR саме за партію товару, митне оформлення якої здійснюється за митною декларацією від 19.10.2022 необхідно зазначити, що вимогами законодавства України при оформлення платіжного доручення в іноземній валюті в реквізиті Призначення платежу зазначається документ, на підставі якого здійснюється платіжна операція. При цьому, вимогами законодавства України не заборонено одночасного перерахування попередньої оплати та/або оплати по декількох партіях товарів, що замовляються у постачальника та/або вже поставлені. Отже, в платіжних документах № 173 від 21.07.2022 та №253 від 27.09.2022 і був зазначений зовнішньоекономічний контракт № 01/2018 від 01.10.2018 року, а інвойси є його невід`ємною частиною.

В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Таким чином, не можливість ідентифікації з даною поставкою платіжних документів не може бути обґрунтованою підставою, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Щодо доводів митного органу про те, що відсутності заявки до договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 15.02.2022 №033053-21 необхідно зазначити, що Верховний Суд у постанові від 07 липня 2023 року по справі № 03/718/17 зазначив наступну правову позицію: «У постанові від 31.05.2019 у справі N9 804/16553/14 Верховний Суд звернув увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів».

Таким чином, відсутність заявки до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 033053-21 від 15.02.2022 жодним чином не може бути обґрунтованою підставою, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, бо при цьому була наявна довідка про транспортні витрати № 1210/01 від 12.10.2022, яка є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів позивача.

Додатково суд встановив, що позивач надавав митному органу документи попередніх поставок аналогічних товарів, які випущені у вільний обіг за ціною угоди (за основним методом), зокрема це митні декларації та інвойси до них. Однак відповідач безпідставно не взяв до уваги зазначені доводи та документи на підтвердження відповідності митного оформлення за митною декларацією від 19.10.2022 №UА408020/2022/048245.

Таким чином, судом з`ясовано, що після надання додаткових документів та пояснень зі сторони декларанта, митницею їх безпідставно до уваги не було взято. Крім того, відповідачем не зазначено які саме відомості відсутні (вартість товару, його маса, маса упаковки, транспортні витрати чи інші), що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зазначеного у спірній митній декларації позивача. Суд вважає, що митний орган мав всі можливості перевірити декларування складових митної вартості у повному обсязі, однак цього не зробив. При перелічені розбіжностей митницею жодним чином не зазначено, як вказані розбіжності впливають на митну вартість товарів, або унеможливлюють її визначення як таку.

У постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019 р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі№805/'2713/16-А).

Суд встановив, що наведені вище доводи і аргументи відповідача з приводу правомірності спірного рішення належним чином не підтверджені наявними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Суд наголошує, що здійснення коригування митної вартості товарів належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість за різними митними деклараціями.

Суд звертає увагу на те, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №280/1824/19.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

З зазначеного слідує, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Відтак суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Водночас, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням позивача про подання ним разом з митними деклараціями до митного органу усіх належних документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару. Указане свідчить про безпідставність та незаконність оскаржуваних рішень Чернівецької митниці про коригування митної вартості.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару.

Разом із цим, митним органом як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене, перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору. Подані позивачем до митного оформлення документи за назвою і змістом відповідали вимогам статті 53 МК України.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуване рішення Чернівецької митниці є протиправним, а тому наявні підстави для його скасування.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, в той час як позивач надав суду належні обґрунтування та докази на підставі яких суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Чернівецької митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування протиправного рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 2684 грн згідно квитанції №33513 від 19.09.2023 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул. Промислова, 1, смт. Васищеве, Харківський район, Харківська область, );

відповідач - Чернівецька митниця (вул. Руська, 248-М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя Т.М. Брезіна