Справа № 120/2980/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 жовтня 2024 р. Справа № 120/2980/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій ообласті про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області далі, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.01.2024 № 48;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 та здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 18.05.2021.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Разом з тим ОСОБА_1 зазначає, що при призначенні йому пенсії відповідач 2 протиправно не зарахував період його роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум». У зв`язку із цим, 22.01.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку його пенсії та зарахування оскаржуваного періоду роботи. За результатами розгляду даної заяви ГУ ПФУ в Донецькій області винесло рішення від 26.01.2024 № 48, яким відмило у перерахунку пенсії заявника з тих підстав, що останній не надав документів, які підтверджують неможливість одержання довідки про стаж роботи у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву, витребувано матеріали пенсійної справи позивача.

15.04.2024 від ГУ ПФУ у Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечила щодо задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 та вказала про наступне.

Позивач звернувся з заявою від 22.01.2024 № 234 про перерахунок пенсії - зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Звернення позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області та за результатами його розгляду прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 26.01.2024 № 48.

При призначенні пенсії позивачу було виключено з розрахунку період роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 в ПМП "Фатум", оскільки запис про звільнення скріплений печаткою, на якій відсутній ідентифікаційний код підприємства. Крім того відсутня дата наказу про звільнення.

Довідку підтверджуючу спірний період роботи позивач не надав, а відповідно до довідок від 17.02.2023 № 07-92/3 та від 18.12.2023 № Ф-723, неможливо документально підтвердити трудовий стаж за період роботи ОСОБА_1 з 25.04.1994 по 30.12.1998.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України по Вінницькій області, станом на 27.04.2023 ПМП "Фатум" свою діяльність не припинило.

Враховуючи вищенаведене, ГУ ПФУ у Вінницькій області приходить до висновку про те, що виявлені недоліки трудової книжки є такими, що виключають можливість зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Отже, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в порахунку пенсії від 26.01.2024 № 48 не підлягає скасуванню.

18.04.2024 від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на позов, в якому відповідач 2 заперечив щодо задоволення позовних вимог при цьому фактично повторивши визначені у оскаржуваному рішенні підстави та мотиви, за яких було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998. З огляду на викладене ГУ ПФУ в Донецькій вважає, що позивачу правомірно відмовлено у здійсненні перерахунку його пенсії.

29.04.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Однак, остання судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою статті 263 КАС України, заявами по суті справи є позов та відзив.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності (як особа з інвалідністю III-групи) призначену відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

22.01.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку його пенсії та зарахуванні періоду роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум».

Із врахуванням принципу екстериторіальності та за результатами розгляду даної заяви ГУ ПФУ в Донецькій області було винесено рішення від 26.01.2024 № 48, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з тих підстав, що він не надав документів, які підтверджують неможливості одержання довідки про стаж роботи у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Згідно із п.п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Під час роботи позивача з 29.07.1993 діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції № 58).

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 за № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 2.2. Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Згідно пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на титульному аркуші дати народження, дати видачі трудової книжки, підписів власника та особи, відповідальної за видачу трудової книжки).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 68/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для перерахунку пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Трудова діяльність ОСОБА_1 у спірний період підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.09.1988, а саме:

- записи № 14, 15 відображають період роботи позивача з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум» на посаді товарознавця.

Також суд додатково наголошує на тому, що у разі відсутності в трудовій книжці записів відповідних записів, Пенсійний фонд, керуючись частиною 3 статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

В той же час, відповідачі не надали жодних доказів, що ними були здійсненні дії спрямовані на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити вказаний вище стаж, зокрема, матеріали справи не містять доказів, що відповідачами було надіслано запити на підприємство де працював позивач для підтвердження спірного стажу останнього.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що відмова у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 25.04.1994 по 30.12.1998 є протиправним.

При цьому суд зауважує, що з рішення від 26.01.2024 № 48 неможливо встановити, які конкретно періоди не зараховано ГУ ПФУ в Донецькій області до страхового стажу позивача. Адже, зазначене рішення не містить визначення зарахованих або не зарахованих періодів, нормативного обґрунтування, підстав зарахування або не зарахування конкретних періодів стажу роботи.

За таких обставин оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Донецькій області 26.01.2024 № 48 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, в контексті встановлених обставин, визначаючись щодо вимог звернених до ГУ ПФУ у Вінницькій області в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум», суд вказує, що такі не належать до задоволення, адже права позивача порушено суб`єктом владних повноважень шляхом винесення від 26.01.2024 № 48 про відмову у перерахунку пенсії. При цьому належним способом захисту порушеного права суд вважає саме визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області 26.01.2024 № 48.

Щодо заявлених в межах цього спору вимог зобов`язального характеру, суд вказує про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2 ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У пункті 145 рішення від 15.11.96 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

У рішенні від 16.09.2015 у справі N 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має розглянути питання про вирішення питання перерахунок пенсії позивачу, потрібно враховувати, що 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Так, відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає, перераховує пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 питання про перерахунок пенсії за наслідками в тому числі і судового розгляду справи має вирішувати, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, який розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у такому призначенні.

Таким чином питання про здійснення перерахунку пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи, про який просить заявник за наслідками розгляду цієї справи, має вирішувати саме ГУ ПФУ в Донецькій області.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для ефективного способу відновлення порушених прав позивача на пенсійне забезпечення слід визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 26.01.2024 № 48 про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, зобов`язавши при цьому ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити з 18.05.2021 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши при цьому до його страхового стажу період роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум».

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.01.2024 № 48 про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 18.05.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до його страхового стажу період роботи з 25.04.1994 по 30.12.1998 у приватному малому підприємстві «Фатум».

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій обасті (вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, 49008, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.10.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович