Справа № 320/10520/24
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Шведа Е.Ю.,

суддів - Ганечко О.М., Заїки М.М.,

при секретарі - Левкович А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року Головне управління ДПС у Львівській області (далі - Позивач, ГУ ДПС у Львівській області) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - Відповідач, ДСГП «Ліси України») про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в розмірі 1 381 055,69 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ДСГП «Ліси України» є правонаступником ліквідованого ДП «Славське лісове господарство». На час здійснення діяльності цим підприємством в останнього виник податковий борг, який в установленому законодавством порядку сплачено не було. Відтак, оскільки доказів оскарження податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять, а податкова вимога не була вручена Відповідачу з незалежних від Позивача причин, то заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області витрати із сплати судового збору в сумі 19 887,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 215,84 грн.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано факт припинення ДП «Славське лісове господарство» на час прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, а відтак вони об`єктивно не могли бути отримані вказаним підприємством, що свідчить про відсутність підстав стверджувати про узгодження податкових зобов`язань. Крім того, наголошує, що наявні додані до позовної заяви документи засвідчені не уповноваженою на те особою, а матеріали справи взагалі не містять доказів направлення податкових повідомлень-рішень на адресу Відповідача. Окремо звертає увагу на відсутності у ДП «Славське лісове господарство» податкового боргу, оскільки у протилежному випадку ГУ ДПС у Львівській області не надало б дозволу на державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Після усунення визначених в ухвалі від 07.08.2024 про залишення апеляційної скарги без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, які надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду 13.09.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ДСГП «Ліси України» є правонаступником ДП «Славське лісове господарство», припиненого 15.02.2023, а відтак стягнення податкового боргу, який виник з 08.03.2023 по 14.03.2023, має здійснюватися з ДСГП «Ліси України». Наголошує, що належними і допустимими доказами підтверджується направлення на податкову адресу ДП «Славське лісове господарство» податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, які в установленому порядку не оскаржувалися, а відтак зобов`язання за ними є узгодженими та набули статусу податкового боргу. Крім того, підкреслює, що платником податків не виконано обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2024 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.10.2024.

У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній мотивів і підстав.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наголосивши, що борги ДП «Славське лісове господарство» є боргами ДСГП «Ліси України», оскільки останнє є правонаступником припиненого підприємства, а перевірка такого проводилася з підстав ліквідації останнього.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення ГУ ДПС у Львівській області до суду із цим позовом у ДСГП «Ліси України», як правонаступника ДП «Славське лісове господарство», існувала несплачена податкова заборгованість у загальній сумі 1 381 055,69 грн з податку на прибуток, податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та військового збору за узгодженими податковими зобов`язаннями згідно податкових повідомлень-рішень від 10.02.2023 №2707/13-01-23-01, від 10.02.2023 №2706/13-01-07-04, від 10.02.2023 №2709/13-01-07-04, від 10.02.2023 №2708/13-01-07-04, від 10.02.2023 №2721/13-01-24-10/00992384 та від 10.02.2023 №2694/13-01-24-10/00992384.

Крім того, судом першої інстанції також встановлено, що податкову вимогу форми «Ю» від 06.04.2023 №0-1301 на загальну суму 1 382 855,69 грн надіслано ДП «Славське лісове господарство» рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення повернулось до податкового органу з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відтак, на переконання Київського окружного адміністративного суду, з огляду на те, що сума податкового боргу підтверджена матеріалами справи, процедура звернення до суду із позовом про стягнення податкової заборгованості була дотримана, а ДСГП «Ліси України» є правонаступником ДП «Славське лісове господарство», то наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції не можна повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. п. 95.1 - 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи абз. 1 п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України визначають, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, за правилами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами ж пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Аналогічні за змістом приписи щодо направлення податкових вимог платникам податків містяться й у пункті 7 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610.

За такими ж правилами здійснюється направлення платника податків податкових повідомлень-рішень, що передбачено п. 58.3 п. 58 ПК України.

Матеріали справи свідчать, що податкові повідомлення-рішення від 10.02.2023 №2707/13-01-23-01, №2706/13-01-07-04, №2709/13-01-07-04, №2708/13-01-07-04, №2721/13-01-24-10/00992384, №2694/13-01-24-10/00992384 направлені ГУ ДПС у Львівській області на адресу ДП «Славське лісове господарство» (Львівська обл., Сколівський р-н., с. Славське, вул. Олени Степанівни, 7) разом із супровідним листом від 10.02.2023 №3604/6/13-01-07-04-17 поштовим відправленням №872 від 10.02.2023 (т. 1 а.с. 25-28, 30-36). Водночас, указане поштове відправлення 21.02.2023 повернуте відправникові у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (т. 1 а.с. 37-38).

У свою чергу, із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.07.2024 (т. 1 а.с. 146-152) вбачається, що 15.02.2023 до Реєстру внесений запис про припинення ДП «Славське лісове господарство» () в результаті його реорганізації. Правонаступником державного підприємства визначено ДСГП «Ліси України» ().

Отже, станом на 21.02.2023 (день проставлення відмітки оператора поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою) ДП «Славське лісове господарство» було припинене.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Викладене, з урахуванням наведених вище приписів п. 42.5 ст. 42 ПК України свідчить, що контролюючий орган у відповідності до вимог чинного законодавства направив податкові повідомлення-рішення 10.02.2023 саме на податкову адресу ДП «Славське лісове господарство».

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за правилами п. 98.7 ст. 98 ПК України реорганізація платника податків не змінює строків погашення грошових зобов`язань або податкового боргу платниками податків, утвореними у результаті такої реорганізації.

Частиною 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Отже, оскільки 15.02.2023 до Єдиного державного реєстру внесені зміни про державну реєстрацію припинення ДП «Славське лісове господарство» та про правонаступника цього підприємства - ДСГП «Ліси України», то починаючи з цієї дати права та обов`язки припиненого підприємства переходять до правонаступника, як це випливає із змісту ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України.

При цьому, на переконання судової колегії, у такому випадку у розумінні положень ПК України фактично відбувається й зміна податкової адреси платника податків, яка відповідатиме податковій адресі правонаступника припиненої юридичної особи. Водночас, така зміна не звільняє платника податків-правонаступника від обов`язку з отримання актів контролюючих органів щодо припиненого підприємства, зокрема, у спосіб забезпечення пересилання поштового відправлення у відповідності до п. 103 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 10.02.2023 №2707/13-01-23-01, №2706/13-01-07-04, №2709/13-01-07-04, №2708/13-01-07-04, №2721/13-01-24-10/00992384, №2694/13-01-24-10/00992384, які направлені ГУ ДПС у Львівській області 10.02.2023 на податкову адресу ДП «Славське лісове господарство» до державної реєстрації його припинення, з огляду на наявність у цього підприємства правонаступника вважаються такими, що 21.02.2023 (у день проставлення відмітки про повернення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата) вручені платнику податків, як це передбачене нормами п. 42.5 ст. 42 ПК України.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За таких обставин, враховуючи, що згадані вище податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків 21.02.2023, то зобов`язання за ними мали бути сплачені до 07.03.2023. А відтак, починаючи з 08.03.2023 такі зобов`язання у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України та всупереч доводів апеляційної скарги набули статусу податкового боргу.

Здійснення відповідних коригувань ГУ ДПС у Львівській області в інтегрованих картках підприємства підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 21-23).

Разом з тим, як було зазначено вище, передумовою для виникнення у контролюючого органу права на стягнення коштів та продаж майна платника податків є сплив 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) платнику податкової вимоги. При цьому податкова вимога вважається врученою, якщо її направлено, зокрема, засобами поштового зв`язку на податкову адресу платника податків і таке відправлення не було вручене з незалежних від контролюючого органу причин. Податковою ж адресою за нормами п. 45.2 ст. 45 ПК України є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як свідчать матеріали справи, однак залишено поза увагою суду першої інстанції, податкова вимога форми «Ю» від 06.04.2023 №0-1301 на суму 1 382 855,69 грн прийнята щодо ДП «Славське лісове господарство» та направлена ГУ ДПС у Львівській області 11.04.2023 на адресу: вул. Олени Степанівни, буд. 7, кв. 0, смт. Славське, Львівська обл., Сколівський р-н. (т. 1 а.с. 18-20).

Водночас, станом як на 06.04.2023, так і на 11.04.2023 в Єдиному державному реєстрі містилися відомості про те, що ДП «Славське лісове господарство» є припиненим з 15.02.2023, а його правонаступником є ДСГП «Ліси України» з місцезнаходженням: Україна, 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9А. Тобто саме направлення на цю адресу з урахуванням наведених вище положень ст. 98 ПК України податкової вимоги свідчило б про вручення її платнику податку в установлені законом порядку та спосіб. Однак, належних і допустимих доказів вручення податкової вимоги правонаступнику припиненого ДП «Славське лісове господарство», а саме ДСГП «Ліси України», Позивачем не надано.

У площині наведеного суд апеляційної інстанції зазначає, що контролюючий орган набуває право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу (незалежно від виду податку і підстав виникнення податкового боргу) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 30 днів після направлення (вручення) платникові податків податкової вимоги.

Указана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2021 у справі № 440/4736/19.

Крім того, у постанові від 31.08.2018 у справі №826/14195/16 Верховий Суд підкреслив, що у справах про стягнення податкового боргу предметом доказування є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, було правильно підкреслено Апелянтом, однак залишено поза увагою суду першої інстанції, ГУ ДПС у Львівській області не було надано доказів, що у зв`язку з виникненням у ДП «Славське лісове господарство» податкового боргу контролюючим органом складалася та надсилалася податкова вимога за правилами ст. ст. 58, 59, 98 ПК України на адресу правонаступника - ДСГП «Ліси України». Викладене свідчить, що у ГУ ДПС у Львівській області на час звернення до суду із цим позовом не виникло право на вчинення дій із погашення податкового боргу ДП «Славське лісове господарство» шляхом стягнення коштів з правонаступника - ДСГП «Ліси України» у судовому порядку, позаяк доказів складання та направлення податкової вимоги платнику податку-правонаступнику контролюючим органом не надано.

Неврахування судом першої інстанції передчасності звернення ГУ ДПС у Львівській області із вказаним позовом з підстав недотримання контролюючим органом вимог ст. ст. 58, 59, 95 ПК України зумовило прийняття помилкового рішення про обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим щодо аргументів апеляційної скарги про відсутність підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень від 10.02.2023 №2707/13-01-23-01, №2706/13-01-07-04, №2709/13-01-07-04, №2708/13-01-07-04, №2721/13-01-24-10/00992384, №2694/13-01-24-10/00992384 судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.08.2018 у справі № 826/14195/16, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом позову про стягнення податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно яких відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у відповідній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Твердження ДСГП «Ліси України» про необхідність врахування при вирішенні цього спору позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 17.04.2024 у справі №826/14935/17, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки обставини згаданої справи не є релевантними до спірних правовідносин, адже предметом спору у ній є оскарження бездіяльності контролюючого органу щодо ненадання відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців про відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів у Товариства (за формою 30-ОПП або шляхом надсилання повідомлень про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за формою № 28-ОПП) до 23.09.2015. З аналогічних підстав судова колегія не враховує при вирішенні цього спору висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.01.2024 у справі №2040/5526/18 та від 03.12.2019 у справі №540/2113/18.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання Апелянта на відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність у представників ГУ ДПС у Львівській області відповідних процесуальних повноважень, оскільки ОСОБА_1 є начальником контролюючого органу згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 5), що надає право йому як засвідчувати документи, так й уповноважувати інших осіб діяти від імені Позивача, а ОСОБА_2 згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 7-8) вправі діяти від імені ГУ ДПС у Львівській області у порядку самопредставництва.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище передчасність звернення ГУ ДПС у Львівській області до суду із вказаним позовом, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Київського окружного адміністративного про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин понесені Відповідачем витрати за подання апеляційної скарги, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 24 859,00 грн, підлягають присудженню останньому за рахунок бюджетних асигнувань Позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 195, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9-а, ) витрати, пов`язані із сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в сумі 24 859 (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Е.Ю. Швед

Судді О.М. Ганечко

М.М. Заїка

Повний текст постанови складено та підписано 01 жовтня 2024 року.