Справа № 160/21773/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
13.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти у встановленому порядку рішення про перерахунок з 01.01.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до заяви від 30.07.2024 року у розмірі 54% від суми суддівської винагороди згідно довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 166 від 24.07.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу протиправно відмовлено у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 згідно довідки № 166 від 24.07.2024 року.
Дніпропетровським окружним адміністративним судом позивачу видана довідка № 166 від 24.07.2024 року про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024. Позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі такої довідки, проте рішенням ГУ ПФУ у Львівській області, прийнятим за правилами екстериторіальності, у проведенні перерахунку відмовлено. Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративний справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Відповідач скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що з прийняттям в порядку екстериторіальності оскаржуваного рішення - функції ГУ ПФУ у Львівській області вичерпано, а оскільки позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, останнє має бути залучено у якості співвідповідача у справі.
По суті позовних вимог відповідач зазначив, що питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість, після 18.02.2020 року не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди. Починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 гривні. Враховуючи викладене, відповідач вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог та просить у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне утримання судді у відставці з 12.12.2023 року на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів»
Дніпропетровський окружним адміністративним судом, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року у справі № 160/2219/24, позивачу видана довідка № 166 від 24.07.2024 року про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 01.01.2024 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 168962,40 грн.
- «Відділом перерахунків пенсій №3 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянуто заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 30.07.2024, яка звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402 «Про судоустрій та статус суддів» (далі Закон 1402);
- відповідно до ч.4 ст.142 Закону 1402 у разі зміни складових суддівської винагороди, судді який працював на відповідній посаді здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошовою утримання. Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів за призначенням (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України проводиться територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.02.2023 №7-21 (далі Порядок №3-1), передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст.142 Закону 1402 органами що призначають довічне грошове утримання;
- ст.135 Закону 1402 передбачає, що базовий розмір посадового окладу судді встановлюється в залежності від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлюється на 1 січня календарного року. Починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102,00 грн.;
- таким чином на даний час підстави для перерахунку у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди відсутні;
- враховуючи вищенаведене провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по заяві від 30.07.2024 немає підстав».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
При цьому, пунктом 1 розділу IV «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України» від 25.01.2008 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1) встановлено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку № 3-1:
- перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці) або за зверненням судді у відставці;
- звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою;
- заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.
Матеріалами справи підтверджено, відповідачем не заперечується, що позивачем у встановленому порядку до заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання від 30.07.2024 року додано довідку про суддівську винагороду судді у відставці №166 від 24.07.2024 року.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
У преамбулі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ (далі Закон № 1402-VІІІ) зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд. Статтею 4 Закону № 1402-VІІІ визначено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої статті 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із частиною другою статті 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VІІІ (яка згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2020 від 11.03.2020 року діє в редакції Закону № 1774-VIII) базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовується регіональний коефіцієнт 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб (пункт 2 частини четвертої статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: абзац четвертий: працездатних осіб - 3028 гривень; абзац п`ятий: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Верховний Суд у постанові від 17.10.2023 року у справі № 280/117/22, вказував, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть. Розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV (далі - Закон № 966-XIV).
Відповідно до статті 1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
Вказаною нормою Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.
Статтею 4 Закону № 966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді". Водночас цим Законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 року у справі № 280/117/22.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», разом із встановленням на 1 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн, - був введений такий вид прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", розмір якого становить: 2102 грн.
При цьому, зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у 2024 році, а також в Закон № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня 2024 року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.
Суд зазначає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, що регулюють питання правового статусу суддів, не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді. Наведений висновок неодноразово підтверджений у постановах Верховного Суду.
Для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які у часі прийняті раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2024 року у розмірі 3028 грн, на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн) - є неправомірною.
Суд також зазначає, що конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, Дніпропетровський окружний адміністративний суд неправильно визначив розрахункову величину для обчислення базового розміру посадового окладу судді, застосувавши в розрахунку іншу величину, відмінну від тієї, що визначена спеціальним законом.
Таким чином, суд вважає, що є необґрунтованими доводи відповідача про те, що після 18.02.2020 року не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди, а починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 гривні, у зв`язку із чим відповідач вважає відсутньою зміну з 01.01.2024 року розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та у зв`язку із чим відповідач наполягає на відсутності підстав для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
З огляду на викладене, є протиправним оскаржуване рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою позивача від 30.07.2024 року.
Суд окремо зазначає, що у довідці № 166 від 24.07.2024 року, складеній за формою додатку 2 до Порядку № 3-1, Дніпропетровський окружний адміністративний суд зазначив розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року у розмірі 168962,40 грн.
Довідка № 166 від 24.07.2024 року була видана на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року у справі № 160/2219/24 (ЄДРСР 118987011, набрало законної сили 13.06.2024 року), яким, зокрема, зобов`язано Дніпропетровський окружний адміністративний суд видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
У справі № 160/2219/24 судом підтверджено зміну розміру суддівської винагороди з 01.01.2024 року, а у справі № 160/2370/24 підтверджено 54% розмір суддівської винагороди, який враховується про обчислення довічного грошового утримання судді у відставці.
Відповідно до пункту 9 розділу ІV Порядку № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Таким чином, перерахунок довічного грошового утримання на підставі довідки № 166 від 24.07.2024 року має бути проведено відповідачем з 01.01.2024 року.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, відповідно до яких відповідач не мав підстав не враховувати довідку № 166 від 24.07.2024 року про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, подану позивачем 30.07.2024 року як підставу для проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024 року, у зв`язку із чим оскаржуване рішення про відмову у такому перерахунку є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що з прийняттям в порядку екстериторіальності оскаржуваного рішення - функції ГУ ПФУ у Львівській області вичерпано, а оскільки позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, останнє має бути залучено у якості співвідповідача у справі, суд вважає такі доводи необґрунтованими.
У заявленому спорі оскаржуване рішення прийнято ГУ ПФУ у Львівській області, отже саме вказане управління є належним відповідачем за заявленим позовом, оскільки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не приймало оскаржуване рішення, пов`язане із розглядом заяви позивача від 30.07.2024.
Вирішуючи питання способу поновлення порушеного права, суд виходить із того, що матеріалами справи підтверджено, відповідачем не заперечується та не спростовано, що позивачем подано усі необхідні документи для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до заяви від 30.07.2024 року у розмірі 54% від суми суддівської винагороди згідно довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 166 від 24.07.2024 року.
Наведений спосіб захисту права відповідача відповідає критеріям ефективності та повноти судового захисту, зокрема, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду; спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про повне задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти у встановленому порядку рішення про перерахунок з 01.01.2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до заяви від 30.07.2024 року у розмірі 54% від суми суддівської винагороди згідно довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 166 від 24.07.2024 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати з оплати судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко