Справа № 460/7649/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2024 року м. Рівне №460/7649/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави до Локницької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

Керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах держави (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду (далі суд) з позовом до Локницької сільської ради (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача вчинити дії по розробленню і затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, а саме дитячих майданчиків, які розташовані на території Локницької сільської ради за інвентарними номерами та адресами: дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (10400102).

Позов обґрунтований тим, що відповідач протиправно не виживає передбачених чинним законодавством дій та заходів для виконання обов`язків відповідача по розробленню і затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, які розташовані на території Локницької сільської ради, чим порушується інтерес держави щодо гарантування прав та інтересів дітей на безпечні умови для їх життя і здорового розвитку, формування навичок здорового способу життя.

Відповідач до суду свій відзив на позовну заяву не подав, однак 21.08.2024, 18.09.2024 і 23.09.2024 подав до суду заяви, в яких зазначив про те, що він позовні вимоги прокуратури не оспорює, а тому просить закрити провадження у справі.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 10.07.2024 шляхом надсилання її на адресу суду засобами поштового зв`язку, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 15.07.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 19.07.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановив учасникам справи строки на подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, не подав до суду свій відзив, однак 21.08.2024, 18.09.2024 і 23.09.2024 подав до суду заяви, в яких зазначив про те, що відповідач позовні вимоги прокуратури не оспорює, а тому просить закрити провадження у справі.

Ухвалою від 01.10.2024 суд відмовив у задоволенні заяв відповідача про закриття провадження у справі.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

В ході вивчення стану додержання законодавства України щодо організації об`єктів благоустрою позивачем до органів місцевого самоврядування, в тому числі і відповідача, було надіслано запит від 31.10.2023 №52/2-688ВИХ-23, у якому позивач просив надати інформацію про кількість елементів благоустрою (дитячих та спортивних) майданчиків, які перебувають на балансі цих органів місцевого самоврядування, із зазначенням їх інвентарних номерів та адрес, а також надати належним чином завірені копії планів інвентаризації та паспортизації дитячих і спортивних майданчиків та технічні паспорти на них.

У відповідь на вказаний запит відповідач листом від 07.11.2023 №701 повідомив позивачу про те, що на балансі відповідача знаходиться 6 дитячих ігрових майданчиків (дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (інвентарний номер10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102), паспортизація на ці дитячі майданчики відсутня і додав до вказаного листа витяг з інвентаризаційного опису необоротних активів щодо вказаних дитячих майданчиків.

Згодом у відповідь на запити позивача від 16.04.2024 №52-2-241ВИХ-24 та від 12.06.2024 №52/2-403ВИХ-24 відповідач своїми листами від 04.06.2024 №335 та від 17.06.2024 №361 відповідно повідомив для позивача про те, що на даний час вжиття дій щодо проведення паспортизації та інвентаризації вказаних об`єктів благоустрою не здійснювалося відповідачем у зв`язку з відсутністю фінансування на цей напрямок робіт, який не є першочерговим, а технічна документація на дитячі майданчики не виготовлялась і в найближчий час її виготовлення не планується.

Не погодившись з такою позицією відповідача керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом та позовними вимогами, оскільки вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною і порушує інтерес держави щодо гарантування прав та інтересів дітей на безпечні умови для їх життя і здорового розвитку, формування навичок здорового способу життя.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування, а також суд дійшов до наступних висновків по суті спору та позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин, далі Закон №280/97-ВР) система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

За приписами частин 1 та 3 статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Правовий статус виконавчих органів рад визначає стаття 11 Закону №280/97-ВР, згідно з частинами 1 та 2 якої виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Загальна компетенція сільських, селищних, міських рад встановлена статтею 25 Закону №280/97-ВР, за правилами якої вказані органи правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад встановлює стаття 26 Закону №280/97-ВР, згідно з приписами пункту 44 частини 1 якої виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі Закон №2807-IV) за змістом приписів статті 1 якого у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

За змістом підпункту «а» пункту 1 та пункту 2 частини 1 статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території загального користування, у тому числі, майданчики, прибудинкові території.

У розумінні положень пункту 8 частини 1статті 21 Закону №2807-IV елементами (частинами) об`єктів благоустрою є обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків.

Питання, пов`язані з утриманням об`єктів благоустрою, врегульовані нормами статті 15 Закону №2807-IV, за приписами частин 1 - 3 якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Як встановлено пунктом 5 частини 2 статті 18 Закону №2807-IV підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об`єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до статті 18 Закону №2807-IV та з метою запровадження єдиних вимог до технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 29.10.2012 №550 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 19.11.2012 за №1937/22249), затверджено Інструкцію з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів (далі Інструкція №550).

Ця Інструкція №550, відповідно до її пункту 1.2, визначає порядок проведення робіт з технічної інвентаризації та паспортизації парків (гідропарків, лугопарків, лісопарків, парків культури та відпочинку, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних, дитячих, історичних, національних, меморіальних та інших), рекреаційних зон, садів, скверів та майданчиків, пам`яток культурної та історичної спадщини, майданів, площ, бульварів, проспектів, вулиць, доріг, провулків, узвозів, проїздів, пішохідних та велосипедних доріжок, пляжів, кладовищ, інших територій загального користування; прибудинкових територій; територій будівель та споруд інженерного захисту територій; територій підприємств, установ, організацій та закріплених за ними територій на умовах договору, а також інших об`єктів благоустрою в межах населеного пункту (крім земельних ділянок, на яких розташовано вказані об`єкти).

У пункті 1.3 Інструкції №550 розкривається значення понять: паспортизація об`єктів благоустрою - складання технічних паспортів об`єктів благоустрою за результатами їх інвентаризації; технічна інвентаризація об`єктів благоустрою - сукупність заходів з обстеження, спрямованих на підтвердження наявності об`єктів нерухомого майна, елементів благоустрою та оцінку їх технічного стану, а також наявності інженерних мереж на об`єкті благоустрою.

Пунктом 1.5 Інструкції №550 передбачено, що технічна інвентаризація об`єктів благоустрою може бути плановою або позаплановою. Планова технічна інвентаризація повинна проводитись згідно з планами, затвердженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Позапланова технічна інвентаризація проводиться у разі: введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта благоустрою; закінчення ремонту об`єкта благоустрою; зміни власника (балансоутримувача) об`єкта благоустрою; протиправного знищення чи пошкодження об`єкта благоустрою; надзвичайної ситуації техногенного або природного характеру на об`єкті благоустрою; прийняття рішення про її проведення власником (балансоутримувачем) об`єкта благоустрою.

В той же час, присвоєння інвентарних номерів дитячому ігровому комплексу в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячому ігровому майданчику в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячому ігровому комплексу в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячому дерев`яному ігровому комплексу в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячому дерев`яному ігровому комплексу в с. Заозер`я (інвентарний номер 10160022), дитячому майданчику в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102) не є належними інвентаризаційними документами у розумінні Інструкції з проведення технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №550 від 29.10.2012.

За такого правового регулювання спірних правовідносин, планова технічна інвентаризація та паспортизація об`єктів благоустрою населених пунктів спрямована на упорядкування об`єктів благоустрою, а отже належить до заходів з благоустрою населених пунктів, передбачених Законом №2807-IV, і проводиться згідно з планами, затвердженими органами місцевого самоврядування.

Отже, бездіяльність відповідача в цьому випадку є триваючою, жодних заходів щодо проведення паспортизації не вживалося, плани інвентаризації та паспортизації не затверджені, паспортизація об`єктів благоустрою, елементами яких є дитячі та спортивні майданчики, не проводиться.

Однією з необхідних умов для належного виконання зазначеного обов`язку власниками, балансоутримувачами об`єктів благоустрою є наявність затвердженого плану проведення таких заходів з благоустрою населеного пункту.

Проте, в порушення вищевказаних норм законодавства відповідачем задосить тривалий час не вчинено жодних дій щодо проведення технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків (дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (інвентарний номер10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102), які розташовані на території Локницької сільської ради Вараського району Рівненської області, оскільки на вказані об`єкт благоустрою відсутні паспорти та технічна інвентаризація, а плани інвентаризації та паспортизації цих об`єктів не затверджені відповідачем в установленому порядку.

При цьому, необхідно також зауважити, що бездіяльність відповідача щодо невиконання покладених на неї обов`язків може призвести до настання негативних наслідків життю та здоров`ю дітей.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III (далі Закон №2402-ІІІ) система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, крім іншого, забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.

Держава гарантує дитині відповідно до положень частини 2 статті 6 Закону №2402-III право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для комфортного та безпечного життя дитини, отримання освіти, соціального захисту, всебічного розвитку тощо, зокрема, й шляхом створення та належного утримання об`єктів благоустрою населених пунктів.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №822/3692/17.

З урахуванням наведеного бездіяльність відповідача щодо незатвердження відповідних планів технічної інвентаризації та паспортизації дитячих майданчиків, ігрових споруд є порушенням прав дітей на безпечне дозвілля, яке беззаперечно становить суспільний інтерес та є складовою соціальної функції держави.

Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959, закріплено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, зокрема належного правового захисту, до і після народження.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з нормами статті 31 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом. Держави-учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку.

Відтак, у цьому випадку позов прокурора обумовлений необхідністю захисту прав та реалізації обов`язків держави щодо державних гарантій забезпечення прав та інтересів дітей на безпечні умови для їх життя і здорового розвитку, формування навичок здорового способу життя.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незатвердження плану інвентаризації та паспортизації об`єктів, які розташовані на території Локницької сільської ради Вараського району Рівненської області, а саме дитячих майданчиків: дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (інвентарний номер10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102). А тому позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії по розробленню і затвердженню плану технічної інвентаризації та паспортизації вказаних дитячих майданчиків є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Водночас, суд не приймає, як такий що виправдовує бездіяльність відповідача, висловлений у його листах від 04.06.2024 №335 та від 17.06.2024 №361 аргумент про відсутність бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії», №59498/00, пар. 35, ECHR 2002-III).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави до Локницької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Локницької сільської ради щодо незатвердження плану технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів, а саме дитячих майданчиків: дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (інвентарний номер10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102), які розташовані на території Локницької сільської ради Вараського району Рівненської області.

Зобов`язати Локницьку сільську раду вчинити дії по розробленню і затвердженню планів технічної інвентаризації та паспортизації об`єктів, а саме дитячих майданчиків: дитячий ігровий комплекс в с. Локниця (інвентарний номер 1018002), дитячий ігровий майданчик в с. Храпин (інвентарний номер 10180001), дитячий ігровий комплекс в с. Кутин (інвентарний номер 10160016), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Задовже (інвентарний номер 10160021), дитячий дерев`яний ігровий комплекс в с. Заозер`я (інвентарний номер 10160022), дитячий майданчик в с. Новосілля (інвентарний номер 10400102), які розташовані на території Локницької сільської ради Вараського району Рівненської.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Вараська окружна прокуратура в інтересах держави (місцезнаходження: м-р Будівельників, буд. 1, м. Вараш, Вараський р-н, Рівненська обл., 34403; );

Відповідач - Локницька сільська рада (місцезнаходження: вул. Центральна, 55, с. Локниця, Вараський р-н, Рівненська обл., 34030; ).

Суддя Олександр МАККСИМЧУК