Справа № 120/19034/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішень,
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішень.
Рішенням суду від 13 вересня 2024 року позовну заяву фізичної особи-підприємця задоволено. Зокрема визнано протиправними та скасовано рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів № UА401020/2023/000057/1 від 27 вересня 2023 року та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA401020/2023/001476 від 27 вересня 2023 року.

18 вересня 2024 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо компенсації позивачеві витрат на правничу допомогу адвоката. Подана заява обґрунтована тим, що 22 листопада 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Слободянюком Миколою Володимировичем укладено договір про надання правової допомоги № 1. В такому договорі, окрім іншого, передбачено порядок та розмір оплати витрат на правову допомогу. Зокрема у пункті 3.1 договору йдеться про те, що клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг і рахунку. Так, на підставі рахунку від 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату кошти в сумі 3207,85 гривень, а на підставі рахунку від 17 вересня 2024 року - 12883,20 гривень. Тобто, як зазначає представник позивача, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 понесено витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 16091,05 гривень, а тому такі витрати, на його думку, слід стягнути з відповідача. У поданій заяві також зазначено, що у позові представник позивача вказував на те, що докази всіх витрат на правничу допомогу будуть надані після їх отримання. Лише після ухвалення судового рішення були складені відповідні документи в підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а тому ця заява подається у визначений процесуальним законом строк.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак однією із підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано главою 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Так, в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2023 року № 1, укладеного між адвокатом Слободянюком Миколою Володимировичем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт).

Відповідно до пункту 3.1 цього договору клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг і рахунку.

Із акта приймання-передачі наданих послуг від 18 вересня 2024 року слідує, що клієнт визнав, що договір про надання правової допомоги № 1 від 22 листопада 2023 року належним чином виконано адвокатом. Гонорар за договором за домовленістю сторін складає 16091,05 гривень.

Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 18 вересня 2024 року № 18/09/24/1ДОР, підтверджується те, що адвокат надав клієнту наступні послуги: 22 листопада 2023 року - консультації і роз`яснення з правових питань, 01 грудня 2023 року - підготовка адвокатського запиту № 01/12/23/1, 20 грудня 2023 року - підготовка позовної заяви, 11 січня 2024 року - підготовка відповіді на відзив. Гонорар у фіксованому розмірі склав 16091,05 гривень.

На підставі рахунків № 15/12/23/1 від 15 грудня 2023 року та № 17/09/24/1 від 17 вересня 2024 року позивачем платіжними інструкціями № 3404 від 18 грудня 2023 року та № 2690 від 18 вересня 2024 року сплачено адвокату кошти в загальній сумі 16091,05 гривень.

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 16091,05 гривень, є досить завищеними.

Так, надані адвокатом послуги, що пов`язані із консультацією і роз`ясненням з правових питань, підготовкою адвокатського запиту, охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним із складністю роботи, пов`язаної із складанням такого документу.

Відтак деякі послуги, про які йдеться у акті приймання-передачі наданих послуг, були пов`язані із підготовкою до складання позовної заяви, а тому деталізація (поділ на окремі частини) таких не свідчить про надання послуг у більшому обсязі.

Крім того, адміністративна справа №120/19034/23 розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Більше того, згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з січня 2022 року до Вінницького окружного адміністративного суду адвокатом Слободянюком М.В. подано чималу кількість позовних заяв в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , які подібні за характером спірних правовідносин.

На переконання суду, наявність такої кількості схожих за своїм змістом позовних заяв, які подані одним і тим самим адвокатом в інтересах одного і того ж позивача, безпосередньо впливає як на час, який необхідно витратити на оформлення позовної заяви, так і на вартість наданих послуг.

За таких обставин суд за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи крізь призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, керуючись принципом справедливості та виходячи із фактичного обсягу наданих адвокатами послуг, доходить висновку про можливість зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000 гривень, оскільки така сума компенсації в повній мірі відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович