Справа № 460/677/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/677/23 пров. № А/857/4415/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року (суддя- Дудар О.М., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/677/23 за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2023 року Академія Державної пенітенціарної служби звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби, у сумі 107142,95грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в позові.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 08.08.2016 №289 ОСОБА_1 з 15.08.2016 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби України за державним замовленням.

Між Академією Державної пенітенціарної служби (Виконавець), Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (Замовник) та громадянином України рядовим внутрішньої служби ОСОБА_1 (Особою) 01.05.2018 укладено контракт №308 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (далі - Контракт №308).

Умовами Контракту №308, передбачено, що відповідач зобов`язувався, зокрема, у разі звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання у вищому навчальному закладі відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до ч.4 ст.74 Закону України "Про національну поліцію".

У Контракті №308 зазначено, що витрати відшкодовуються Особою у повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Контракт набирає чинності з дати його підписання і діє до 19.06.2023.

В подальшому, наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 19.06.2020 №93/ОС "Про випуск фахівців, які навчалися за освітньо професійними рівнями програми "Право" та "Психологія" на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти, з числа курсантів денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби" ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти "бакалавр" у галузі знань 08 "Право" за спеціальністю 081 "Право" та видано диплом державного зразка.

Вказаним наказом ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Академії Державної пенітенціарної служби, знято з речового, котлового та грошового забезпечення та направлено на роботу, як випускника Академії Державної пенітенціарної служби, з прибуттям 20 червня 2020 року у розпорядження начальників міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та державної установи "Центр пробації Міністерства юстиції.

Також, наказом начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" полковника внутрішньої служби від 19.06.2020 №83/ОС-20 (з особового складу), лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д НОМЕР_1 ), який прибув з Академії Державної пенітенціарної служби, призначено начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної роботи.

Підстава видання зазначеного наказу: рапорт ОСОБА_1 , направлення Міністерства юстиції України від 10.04.2020 №9 згідно із персональним розподілом.

В подальшому, наказом начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" від 30.11.2020 №166/ОС-20 (з особового складу), лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-015396) призначено оперуповноваженим оперативного відділу.

Підстава видання зазначеного наказу: рапорт ОСОБА_1 , лист Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції" "Щодо погодження призначення" від 10.11.2020 №5к/вих./9/2512.

Наказом начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" від 15.11.2022 №83/ОС-20 (по особовому складу) "Про звільнення", старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , оперуповноваженого оперативного відділу звільнено з 15.11.2022 за власним бажанням.

Підстава видання зазначеного наказу: рапорт ОСОБА_1

Такоє, листом Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" від 17.11.2022 №11/4092 "Щодо звільнення випускника" направлено Академії Державної пенітенціарної служби матеріали на старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , оперуповноваженого оперативного відділу державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)", звільненого з органів виконання покарань 15 листопада 2022 року. Зазначений лист зареєстровано Академією Державної пенітенціарної служби 25.11.2022 за вх.№1824.

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , від 15.06.2020 №145, загальна сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 15.08.2016 до 19.06.2020 становить 107142,95грн, у тому числі: грошове забезпечення з нарахуваннями 42276,70грн; продовольче забезпечення 39290,17грн; речове забезпечення 6136,69грн; медичне забезпечення 1284,51грн; оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії 18154,88грн.

ОСОБА_1 згідно повідомлень від 15.11.2022 та 30.11.2022, був повідомлений про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі за весь період фактичного навчання з 15.08.2016 до 19.06.2020 протягом 30 діб моменту отримання цих повідомлень.

Однак, оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV (далі - Закон №2713-IV) на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону №2713-IV, державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.14 Закону №2713-IV, трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Згідно частини п`ятої статті 23 Закону №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Відтак, регулювання правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ст.74 Закону №580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2, пп.4 ч.1 ст.77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп.2, пп.4 ч.1 ст.77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно положень Статуту Академії державної пенітенціарної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.11.2016 №3290/5, академія є самоврядним та автономним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, який є державною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету, віднесена до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 "Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.

Згідно з п.2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 далі Порядок №419/831/240/605/537/219/534), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

Відповідно до п.2.1.1 Порядку №419/831/240/605/537/219/534, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Також, згідно з п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі - Порядок 261), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно п.п.2, 3 Порядку №261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: - грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; - оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Згідно п.8 Порядку №261, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також, у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до п. 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Підстави та порядок відшкодування визначаються положеннями ч.4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" та контрактом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у спірних правовідносинах контракт про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України укладено між позивачем, відповідачем та Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII), держава гарантує академічну, організаційну, фінансову і кадрову автономію закладів освіти.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону №2145-VIII, засновник або уповноважена ним особа не має права втручатися в діяльність закладу освіти, що здійснюється ним у межах його автономних прав, визначених законом та установчими документами.

Міністерство юстиції України є засновником Академії Державної пенітенціарної служби.

При цьому, як державний замовник, Міністерство юстиції України розміщує державне замовлення на підготовку фахівців у підпорядкованих навчальних закладах, які є розпорядниками бюджетних коштів, шляхом затвердження їм кошторису на відповідний бюджетний рік.

Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний рік встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Розпорядником коштів, які виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів, є Академії Державної пенітенціарної служби.

Витрати на утримання курсантів здійснюються безпосередньо Академією Державної пенітенціарної служби. Сума відшкодування, як зазначає позивач, відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії.

Таким чином колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що право вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, належить саме Академії Державної пенітенціарної служби.

Стосовно посилання відповідача на те, що Контракт №308 укладено відповідачем під впливом тяжкої для останнього обставини і на вкрай невигідних умовах, що тягне недійсність контракту, суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно ч.ч.2, 3 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, укладений між позивачем та відповідачем Контракт №308 набирає чинності з дати його підписання (01.05.2018) і діє до 19.06.2023 (п.5 розд.ІV Контракту №308).

Вказаний контракт у судовому порядку не оспорювався та недійсним не визнавався. Жодних доказів щодо укладення контракту відповідачем під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах останній суду не надав.

Тому, відповідач погодився з умовами укладеного Контракту №308 та зобов`язаний їх виконувати.

Щодо посилання відповідача на те, що укладений Контракт №308 не може поширюватися на правовідносини в період з 15.08.2016 по 20.04.2017, оскільки в цей період діяв Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313 (далі - Порядок №313) слід зазначити наступне.

Приписами п.3 Порядку №313 врегульовано, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Згідно із умовами, передбаченими Контрактом №308, відповідач зобов`язувався, зокрема, у разі звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання у вищому навчальному закладі відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до ч.4 ст.74 Закону України "Про національну поліцію". Витрати відшкодовуються Особою у повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

На момент виникнення спірних правовідносин при укладенні (підписанні) відповідачем Контракту №308, який набрав чинності з дня його підписання (01.05.2018), діяв саме Порядок №261.

Таким чином, при укладенні 01.05.2018 Контракту №308 та надалі для розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, Порядок №313 не міг бути застосованим, зокрема за період з 15.08.2016 до 20.04.2017, оскільки згідно із п.6 розд.ІV Контракту №308, з моменту набрання чинності цим контрактом попередні угоди (контракти) про здобуття освіти між тими самими сторонами щодо того ж предмету втрачають чинність.

Як вірно зазначено судом першої інстанції згідно з положеннями Контракту №308, передбачено, що ОСОБА_1 зобов`язаний після отримання повідомлення із зобов`язанням на протязі 30 днів відшкодувати Академії Державної пенітенціарної служби витрати пов`язані з його утриманням у повному розмірі за весь період його фактичного навчання. Загальна сума визначених до відшкодування витрат складає 107142,95грн, що підтверджується від 15.06.2020.

Згідно довідки-розрахунку відповідач був ознайомлений, що підтверджується вчиненим ним на цьому документі особистим підписом. Жодних доказів добровільного відшкодування зазначених витрат відповідач суду не надав.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частині не зазначено про стягнення судового збору в розмірі 2484 грн. є безпідставним, оскільки суд першої інстанції вірно зазначив в тексті оскаржуваного судового рішення, що підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України у суду відсутні.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі №460/677/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
Р. Б. Хобор