Справа № 440/3173/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 р. Справа № 440/3173/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2024, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 31.05.24 по справі № 440/3173/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі ГУНП в Сумській обл., відповідач), у якому просив суд;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області в частині не зарахування при звільненні ОСОБА_1 періоду служби з 21.02.2023 по 07.02.2024;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж служби в поліції періоду проходження служби з 21.02.2023 по 07.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 для призначення пенсії за вислугу років;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправне не зарахування відповідачем до загальної вислуги років ОСОБА_1 періоду проходження останнім служби в поліції з 21.02.2023 по 07.02.2024, пов`язаного із його поновленням на посаді на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23, яке було скасоване постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024, оскільки по 07.02.2024 позивач виконував свої службові та функціональні обов`язки, а відповідач нараховував та виплачував йому грошове забезпечення. Отже, період служби з 21.02.2022 по 07.02.2024 включно підлягає зарахуванню, а відповідач повинен був підготувати відповідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Також, вважає неправомірним невиплату при звільненні одноразової грошової допомоги.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 у справі № 440/3173/24 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Г. Кондратьєва, буд. 23, м. Суми, 40000, ідентифікаційний код 40108777) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області в частині не зарахування при звільненні ОСОБА_1 періоду служби з 03.08.2023 по 07.02.2024.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж служби в поліції період проходження служби з 03.08.2023 по 07.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 для призначення пенсії за вислугу років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, буд.23, м. Суми, 40000, ідентифікаційний код 40108777) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн /шістсот п`ять гривень шістдесят копійок/.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі та порушення норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 у справі № 440/3173/24 в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, цитуючи норми ст.ст. 59, 77 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 та пункт 15 розділу І "Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейський", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260), стверджував, що до вислуги років в поліції зараховується період з дня прийняття на службу та до дня звільнення зі служби в поліції відповідно до наказів керівника органу поліції, за який поліцейський отримував грошове забезпечення.

При цьому, факт поновлення позивача на службі на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23, зверненого до негайного виконання в частині поновлення та подальше скасування наказу про негайне поновлення за результатами апеляційного перегляду справи № 440/2232/23 не змінює дату звільнення позивача зі служби, оскільки первинний наказ ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 №73 о/с, яким позивача було звільнено зі служби в поліції, залишається чинним.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування до вислуги років окремих періодів роботи після звільнення зі служби, вважав необґрунтованим зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період проходження ним служби з 03.08.2023 по 07.02.2024 на виконання рішення суду, яке у подальшому скасоване. .

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечував проти доводів, викладених в останній та просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги ГУНП в Полтавській області, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду залишити без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу, керуючись висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.02.2019 по справі № 818/1678/16, вказав, що у випадку скасування рішення суду, на підставі якого було поновлено особу на посаді, датою припинення публічної служби є або дата набрання законної сили відповідним судовим рішенням, або дата фактичної обізнаності роботодавця з таким судовим рішенням. А відтак, остаточною датою звільнення зі служби в поліції є дата видання наказу ГУНП в Сумській області від 07.02.2024 року №46о/с, а не як помилково вважає відповідач 20.02.2023 (дата видання первинного наказу ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 року о/с про звільнення).

Так, відповідно до наявних у справі матеріалів, позивача наказом від 03.08.2023 № 322 о/с поновлено на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023 року та в подальшому допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою, тобто з 03.08.2023 позивач почав знову проходити службу в Національній поліції, а тому позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення з урахуванням утримання обов`язкових платежів за період з серпня 2023 року по лютий 2024 року (сім днів).

До 07.02.2024 включно позивач виконував свої службові та функціональні обов`язки, а відповідач нараховував та виплачував грошове забезпечення відповідно до Порядку № 260 за рахунок коштів Державного бюджету.

Відтак, у справі наявні докази на підтвердження проходження служби СУ ОСОБА_1 в Національній поліції з відповідним виконання покладених на поліцію повноважень у період з 03.08.2023 по 07.02.2024, що свідчить про правомірність висновків суду у частині задоволення позову.

В іншій частині зміст відзиву на апеляційну скаргу дублює зміст позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 № 73 о/с "Про особовому складу" відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", полковника поліції ОСОБА_1 (0119480), заступника начальника Сумського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області - начальника слідчого відділу звільнено зі служби в поліції з 20.02.2023, із встановленням щомісячної премії за 2023 рік з 01.02.2023 по 19.02.2023 у розмірі 92,479 відсотків, 20.03.2023 в розмірі 0 відсотків з виплатою компенсації за 4 доби невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік /а.с. 88/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.12.2022 № 780 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП".

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 20.02.2023 № 73 о/с "По особовому складу".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.02.2023 по 03.08.2023 у розмірі 153712,28 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення з 21.02.2023 ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць /а.с. 6-14/.

На виконання рішення суду у справі № 440/2232/23 в частині допущеній до негайного виконання наказом від 03.08.2023 №322 о/с поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023 /а.с. 89/.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 440/2232/23 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено /а.с. 16-22/.

Наказом ГУНП в Сумській області від 07.02.2024 № 46 о/с на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі № 440/2232/23 підпункт 1 пункту 6 наказу ГУНП в Сумській області від 03.08.2023 № 322 о/с стосовно поновлення ОСОБА_1 скасовано /а.с. 23/, про що також внесено запис до послужного списку позивача /зв.а.с. 95/.

При цьому, відповідачем, у відповідь на звернення позивача від 16.02.2024, не зараховано до загальної вислуги років ОСОБА_1 періоду виконання службових обов`язків з 21.02.2023 по 07.02.2023, що виключає можливість призначення йому пенсії за вислугу років.

Вважаючи свої права порушеними в частині не зарахування при звільненні ОСОБА_1 періоду служби з 21.02.2023 по 07.02.2024, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування при звільненні ОСОБА_1 періоду служби з 03.08.2023 по 07.02.2024, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та наявності права позивача на таке зарахування, оскільки матеріалами справи підтверджено проходження служби ОСОБА_1 в Національній поліції з відповідним виконанням покладених на поліцію повноважень та отримання ним грошового забезпечення у період з 03.08.2023 по 07.02.2024.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж служби в поліції період проходження служби з 03.08.2023 по 07.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 для призначення пенсії за вислугу років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Сумській області в частині не зарахування при звільненні ОСОБА_1 періоду служби з 21.02.2023 по 02.08.2023, суд керувався обставинами того, що позивачем відповідні повноваження не виконувались, а постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі № 440/2322/23 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду, яким встановлено факт вимушеного прогулу позивача у період з 21.02.2023 по 02.08.2023.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, суд першої зазначив про їх передчасність з огляду на те, що відповідачем ще не здійснено зарахування ОСОБА_1 до стажу його служби в поліції періоду проходження служби з 03.08.2023 по 07.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 для призначення пенсії за вислугу років на підставі цього рішення суду, та не відмовлено у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області необхідних документів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, суд першої інстанції вважав відсутнім у позивача права на таку допомогу, оскільки звільнення його зі служби відбулося не за віком, не за станом здоров`я та не у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині задоволених позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положеннями статті 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону № 2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі Порядок № 393).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в Національній поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580 - VIII (далі Закон № 580 - VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону 580 - VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 60 Закону 580 - VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 78 Закону 580 - VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до частини другої статті 78 Закону № 580 - VIII до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки. Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Частиною 3 статті 78 Закону № 580 - VIII визначено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що час проходження служби в Національній поліції з виконанням покладених на поліцію повноважень зараховується до вислуги років, а час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, наказом від 03.08.2023 № 322 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу з 21.02.2023 (а.с. 89) та у подальшому допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою, тобто з 03.08.2023 позивач почав знову проходити службу у Національній поліції.

Відповідно до наданих копій розрахункових листів, позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення з урахуванням утримання обов`язкових платежів за період з серпня 2023 року по лютий 2024 року (а.с. 105-106).

Також колегією суддів встановлено, що після поновлення на службі, відповідно до наказу від 07.09.2023 № 877 ОСОБА_1 був направлений з 08.09.2023 по 07.10.2023 до Шосткинського РУП для надання практичної допомоги.

Згідно із наказом від 05.10.2023 № 415 о/с на позивача з 08.10.2023 було покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 (м. Глухів Шосткинського РУП).

Тобто, матеріалами справи підтверджено проходження служби ОСОБА_1 у Національній поліції з відповідним виконанням покладених на поліцію повноважень у період з 03.08.2023 по 07.02.2024, що свідчить про набуття ним права на зарахування до вислуги років вказаного часового проміжку та відповідно зарахування останнього до страхового стажу.

Посилання відповідача на дату первинного звільнення позивача з посади (20.02.2023) відповідно до наказу ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 №73 о/с, який після скасування постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 440/2232/23 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23 залишився чинним, як на обставину, що унеможливлює зарахування до періоду служби ОСОБА_1 у Національній поліції період з 03.08.2023 по 07.02.2024, є неприйнятними з огляду на наступне.

Так, пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює обов`язковість судових рішень.

Пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) встановлено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

На виконання вимог пункту 3 частини першої статті 371 КАС України, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23, яке не набрало законної сили, допущено серед іншого до негайного виконання рішення суду в частині поновлення з 21.02.2023 ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - начальника слідчого відділу та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

Колегія суддів зауважує, що особливістю судового рішення, яке допущене до негайного виконання, є можливість видачі виконавчого листа у день ухвалення судом рішення суду в частині поновлення на посаді. У такий спосіб законодавець визначив випадки щодо яких може бути застосоване негайне виконання судового рішення з одного боку з метою забезпечити швидкий та реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян та держави, а з іншого - намагання уникнути ситуації, коли постає необхідність повороту виконання судового рішення.

Водночас, чинним законодавством не врегульовано порядку звільнення працівника у випадку скасування рішення про його поновлення на роботі.

При цьому специфіка відносин публічної служби (трудових правовідносин) виключає застосування інституту повороту виконання судового рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби у разі його подальшого скасування судом вищестоящої інстанції.

Таким чином, підставою для припинення публічної служби у згаданому випадку і є судове рішення, яким скасовано рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, а виконання такого судового рішення - обов`язком роботодавця.

Зважаючи на відсутність нормативної регламентації вказаного питання, враховуючи приписи статті 47 Кодексу законів про працю України, яка зобов`язує роботодавця видати наказ про звільнення працівника, формами реалізації судового рішення, яким скасовано рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, можуть бути як наказ (розпорядження, тощо) про звільнення працівника з посади публічної служби, так і наказ про визнання нечинним наказу про поновлення працівника на роботі, виданого на підставі скасованого судового рішення.

Звільнення працівника може відбуватися як з дати набрання законної сили відповідним судовим рішенням, так і з дати фактичної обізнаності роботодавця з таким судовим рішенням. Затримка реалізації роботодавцем такого звільнення не є порушенням прав працівника, тоді як надання відповідному наказу зворотної сили є неприпустимим.

Таким чином, у спірних правовідносинах, при вирішенні питання про звільнення позивача зі служби, відповідач має керуватись саме постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024, якою скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 440/2232/23 про поновлення позивача на посаді, а не первинними наказом ГУНП в Сумській області від 20.02.2023 №73 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Враховуючи, що відповідачем період з 03.08.2023 по 07.02.2024 не було зараховано до періоду служби ОСОБА_1 у Національній поліції, наявні підстави для визнання таких дій Головного управління Національної поліції в Сумській області протиправними та відповідно задоволення позову в цій частині.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

З огляду на встановлене за наслідками апеляційного перегляду справи протиправне не зарахування відповідачем до стажу служби в поліції позивача періоду проходження ним служби з 03.08.2023 по 07.02.2024, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж служби в поліції період проходження служби з 03.08.2023 по 07.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 для призначення пенсії за вислугу років..

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 по справі № 440/3173/24 в частині задоволених позовних вимог - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій О.А. Спаскін