Справа № 420/17715/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6048/15-32-09-05 від 16.02.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 16.02.2024 № 6048/15-32-09-05 на суму штрафних санкцій 12 111 708,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з 01.08.2023 року алкогольна продукція ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» перебувала на відповідальному зберіганні ТОВ «ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН» (), що підтверджується договором № 01-08/23 від 01 серпня 2023 року, у місці зберігання, що внесено до ЄДР місць зберігання оптових партій алкогольної продукції. Позивач був позбавлений можливості перевірити анулювання ТОВ «ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН» () довідки про внесення місць зберігання в ЄДР та визначити день анулювання, оскільки реєстри на період дії військового стану, введеного Президентом України згідно Указу №64/2022 від 24.02.2022 року, мають закритий доступ.

Крім того, в якості підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення позивач зазначає, що наказ на проведення перевірки не містить передбачених законом підстав для її призначення та порушення порядку проведення перевірки.

Ухвалою від 11.06.2024 року прийнято до розгляду позову заяву, відкрито провадження у справі №420/17715/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2024 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач зазначив, що Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 10.01.2024 № 119-п проведено фактичну перевірку ТОВ «ТАІС ДИСТРИБЬЮШЕН» (), податкова адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. Успенська, 44, магазин-кафе (64 кв.м.) та за адресами місць зберігання: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 73/2 (частина будівлі складу №2), Одеська обл., м. Подільськ, пров. Довженко, 1 (приміщення №6), м. Одеса, вул. Моторна 8/56 (1-й поверх, приміщення №1). Зазначений наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. З урахуванням положень даної норми контролюючим органом було дотримано положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Крім того, відповідач зазначає, що перевіркою встановлено зберігання позивачем підакцизної алкогольної продукції у кількості 134650 пляшок на суму 12 111 708 грн 90 коп, згідно інвентаризаційного опису від 01.10.2023 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 281, посилаючись на те, що алкогольні напої були передані на відповідальне зберігання згідно договору відповідального зберігання від 01 серпня 2023 року № 01-08/23 ТОВ «ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН» ().

В ході проведення фактичної перевірки встановлено, що ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» зберігало алкогольну продукцію в місці, не внесеному до ЄДР, а саме: на складі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, буд. 8/56 (1- ий поверх, приміщення №1), про що свідчать інвентаризаційні описи та оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 від 01.10.2023 та від 10.10.2023 надані посадовими особами підприємства. Згідно Єдиного державного реєстру місць зберігання за вищезазначеною адресою було зареєстровано місце зберігання алкогольних напоїв ТОВ «ТАІСДІСТРИБЬЮШН» (). Однак, на підставі заяви суб`єкта господарювання, вищезазначене місце зберігання було анульовано 29.09.2023 року, що унеможливлює зберігання алкогольних напоїв за вищезазначеною адресою. Тобто, станом на 01.10.2023 та 10.10.2023 алкогольна продукція, яка належить ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» код за , зберігалась в місці, не внесеному до ЄДР.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є законним, винесеним згідно із вимогами чинного законодавства.

Судове засідання призначене на 09.07.2024 року перенесено у зв`язку з оголошенням в м. Одеса повітряної тривоги та призначено на 12.08.2024 року.

Судове засідання, призначене на 12.08.2024 року, перенесено та призначено на 28.06.2024 року.

26.08.2024 року до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою від 26.08.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2024 року.

В судовому засіданні 18.09.2024 року позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Судом після дослідження доказів у справі поставлено на обговорення питання щодо можливості подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Учасники справи не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відтак, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку часників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.07.2021 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид економічної діяльності позивача КВЕД 46.34 Оптова торгівля напоями.

Головним управління ДПС в Одеській області видано наказ № 119-п від 10.01.2024 року про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» () на підставі пп.19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, пп. 19-1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, а саме з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності свідоцтв, ліцензій. У наказі зазначено про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» () податкова адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, адреса господарської одиниці: м. Одеса, вул. Успенська, 44, магазин-кафе (64 кв.м.) та за адресами місць зберігання: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 73/2 (частина будівлі складу №2), Одеська обл., м. Подільськ, пров. Довженко, 1 (приміщення №6), м. Одеса, вул. Моторна 8/56 (1-й поверх, приміщення №1).

Уповноваженими особами Головного управління ДПС в Одеській області на підставі зазначеного наказу та направлень здійснено вихід для проведення фактичної перевірки позивача.

З направленнями на право проведення перевірки 11.01.2024 року ознайомлено під підпис ОСОБА_1 (за довіреністю).

За результатами перевірки складено Акт №2236/15-32-09-04-10 від 22.01.2024 року.

Вказаним актом встановлено наступні порушення:

- вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами, далі- Закону № 481), за що передбачена відповідальність згідно статті 17 Закону № 481; -

- вимог частини 3 статті 16 Закону № 481, якою передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 17 Закону № 481; - п.85.2 ст. 85 Кодексу, а саме: ненадання первинних документів в повному обсязі, за що передбачена відповідальність згідно п.121.1 ст.121 цього Кодексу.

В ході проведеної фактичної перевірки контролюючим органом встановлено наступне.

1. Станом на 11.01.2024 ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" (код ) за адресами місць зберігання: Одеська область, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 73/2 (частина будівлі складу №2) та Одеська область, м. Подільськ, пров. Довженко, буд. 1 (приміщення № 6), діяльність не здійснюється, про що свідчить лист підприємства від 11.01.2024 №8.

2. В ході перевірки встановлено зберігання алкогольних напоїв за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, буд. 8/56 (1-ий поверх, приміщення №1) у кількості 134650 пляшок на суму 12 111 708 грн 90 коп, згідно інвентаризаційного опису від 01.10.2023 та оборотно-сальдової відомості по рахунку 281. Згідно Єдиного державного реєстру місць зберігання за вищезазначеною адресою було зареєстровано місце зберігання алкогольних напоїв ТОВ "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" (). Однак на підставі заяви суб`єкта господарювання вищезазначене місце зберігання було анульовано 29.09.2023 року. ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" () отримало Довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру 19.10.2023 (індивідуальний номер МЗ 8). Тобто, станом на 01.10.2023 алкогольна продукція, яка належить ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" (), зберігалась в місці, не внесеному до ЄДР.

3. Відповідно до вимог частини 3 статті 16 Закону України № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами і доповненнями), суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та/або здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за формою, встановленою цим органом.

В порушення вимог частини 3 статті 16 Закону України №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами і доповненнями), ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" не подано Звіт 1-ОА за серпень 2023 року.

4. В ході проведення перевірки посадовими особами ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" до перевірки не надані документи у повному обсязі, які є предметом перевірки, а саме: договори з контрагентами, предметом укладання яких є купівля-продаж, поставка товарів підакцизної групи; акти інвентаризацій марки акцизного податку, сировини, готової продукції, обладнання; зворотно-сальдові відомості (помісячно, розгорнуті у розрізі найменувань) по рахункам/субрахункам 361, 362, 631, 632, чим порушено п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України (далі Кодекс) від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами).

Висновком перевірки зазначено:

1.1. Перевіркою ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, встановлені порушення вимог статті 15 Закону № 481, за що передбачена відповідальність згідно статті 17 Закону № 481.

1.2. За порушення вимог частини 3 статті 16 Закону № 481 передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 17 Закону № 481. 1.3. За порушення п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами) передбачена відповідальність згідно із п.121.1 ст.121 цього Кодексу.

16.02.2024 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №6048/15-32-09-05, яким на підставі пп. 54.3.3., 54.3, ст. 54 КПУ, ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до позивача застосованофінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 12 111 708,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням №6048/15-32-09-05 від 16.02.2024 року, звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України) (пункт 1.1 статті 1 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, як передбачено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій передбачених статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1);

- контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (підпункт 19-1.1.2);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16).

За змістом п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За визначенням, наведеним у пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами 1-4 пп. 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Поряд з цим, приведені норми закріплюють таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2023 року у справі №420/11790/22.

Порядок проведення фактичної перевірки та підстави для її призначення визначені у статті 80 ПК України.

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи.

Приписами пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України обумовлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вбачається з наказу ГУ ДПС в Одеській області № 119-п від 10.01.2024 року про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАІС ДИСТРИБЬЮШЕН» () контролюючий орган призначив фактичну перевірку з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім того, в матеріалах справи наявна доповідна записка начальника управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області від 10.01.2024 №8/15-32-09-04-10, якою з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, підтвердження наявності фактичних залишків підакцизної продукції, керуючись п.п. 1.2.2 п. 1.2 розділу І Наказу ДПС України від 04.09.2020 №470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби про організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», та на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ (...здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин що використовуються в електронних сигаретах, пального), запрошено дозвіл на проведення фактичної перевірки код за за податковою адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 115, фактичною адресою господарської одиниці: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 44, магазин-кафе (64 кв.м.) та за адресами місць зберігання: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 73/2 (частина будівлі складу №2); Одеська область, м. Подільськ, пров. Довженко, буд. 1 (приміщення № 6); м. Одеса, вул. Моторна, буд. 8/56 (1-ий поверх, приміщення №1) (п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст.75 ПКУ).

За правилами пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (пункт 61.2 статті 61 ПК України).

При цьому, у постановах від 12 серпня 2021 року (справа N 140/14625/20), від 10 квітня 2020 року (справа N 815/1978/18), від 5 листопада 2018 року (справа N 803/988/17), від 20 березня 2018 року (справа N 820/4766/17) тощо Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Частиною першою статті 16 зазначеного Закону обумовлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Суд зазначає, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відтак, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Отже, у спірному випадку є необґрунтованими посилання позивача на не зазначення відповідачем у наказі на проведення перевірки передбачених законом підстав для її призначення та порушення порядку проведення перевірки.

Контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.01.23 р. у справі № 160/2357/21, від 11.05.22 р. у справі № 540/4141/20 р., від 21.07.22 р. у справі № 320/1864/21, № 320/8042/21, від 08.12.22 р. у справі 140/2889/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18 суд зазначив, що підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.».

При цьому судом встановлено, що наказ ГУ ДПС в Одеській області наказ № 119-п від 10.01.2024 року про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАІС ДИСТРИБЬЮШЕН» () відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адресу об`єкта; мету перевірки - дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема пп. 80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України; дату початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.01.2021 по справі № 460/1239/19, відповідно до яких не зазначення такої підстави в наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.п.81.1 ст. 81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом. Також зазначена позиція відображена у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 року у справі №140/14625/21.

Окрім того, суд звертає увагу й на те, що видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки саме по собі не створює небезпеки правам чи законним інтересам підприємства позивача, оскільки сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише тільки процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів. Разом з тим, приписами Податкового Кодексу не встановлено обмежень у разі наявності фактичних підстав для призначення та проведення фактичних перевірок щодо інтервалу та кількості фактичних перевірок.

Крім того, судом встановлено, що позивачем було допущено до перевірки посадових осіб ГУ ДПС в Одеській області.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що наказ, направлення та посвідчення були пред`явлені представнику позивача і такі дії посадових осіб відповідача відповідають приписам Податкового кодексу України та є підставою для початку проведення фактичної перевірки.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, прийнявши наказ про проведення перевірки підприємства позивача, діяв правомірно, зокрема на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Щодо акту перевірки №2236/15-32-09-04-10 від 22.01.2024 року, яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», пп. 54.3.3,54.3 ст. 54 ПК України, за результатами якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення- рішення про застосування фінансових санкцій, суд дійшов наступних висновків.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №481/95-ВР алкогольні напої - це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно ст.15 Закону №481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру передбачена частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР у формі штрафу - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17. 000 гривень.

Судом з матеріалів справи встановлено, що між виконавцем ТОВ «ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН» та замовником ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» укладено договір відповідального зберігання №01-08/23 від 01.08.2023 року.

Як вбачається з акту перевірки, в ході перевірки встановлено зберігання алкогольних напоїв за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, буд. 8/56 (1-ий поверх, приміщення №1) у кількості 134650 пляшок на суму 12 111 708 грн 90 коп в місці, не внесеному до ЄДР.

Згідно Єдиного державного реєстру місць зберігання за вищезазначеною адресою було зареєстровано місце зберігання алкогольних напоїв ТОВ "ТАІС-ДІСТРИБЬЮШН" код за .

Однак, на підставі заяви суб`єкта господарювання вищезазначене місце зберігання було анульовано 29.09.2023 року.

ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" () отримало Довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру 19.10.2023 (індивідуальний номер МЗ 8).

Тобто, станом на 01.10.2023 року алкогольна продукція, яка належить ТОВ "ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН" (), зберігалась в місці, не внесеному до ЄДР.

Таким чином, ТОВ «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» зберігало алкогольну продукцію в місці, не внесеному до ЄДР, а саме: на складі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, буд. 8/56 (1- ий поверх, приміщення №1), про що свідчать інвентаризаційні описи та оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 від 01.10.2023 року та 10.10.2023 року надані посадовими особами підприємства.

Також суд погоджується з доводами представниика відповідача, що наданий під час перевірки інвентаризаційний опис є первинним документом саме за цією адресою, а отже відсутні підстави вважати, що даний інвентаризаційний опис не відповідає тій продукції, яка знаходилась на відповідній адресі. Протилежного позивачем під час судового розгляду не доведено.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність порушень позивачем законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, встановлених контролюючим органом в акті перевірки від №2236/15-32-09-04-10 від 22.01.2024 року, тому винесене на підставі вказаного акта податкове повідомлення-рішення №6048/15-32-09-05 від 16.02.2024 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 287, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАІС ДІСТРИБЬЮШЕН» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення №6048/15-32-09-05 від 16.02.2024 року - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.