Справа № 200/5036/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року Справа№200/5036/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, м.Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 10 липня 2024 року №54 про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1981 періоди роботи: 16.02.1982 - 26.08.1982, 22.11.1982 - 24.01.1983, 12.04.1983 - 16.07.1985, 08.08.1985 - 26.05.1986, 05.09.1986 - 23.05.1990, 15.05.1990 - 25.06.1993, 13.09.1993 - 25.03.2000, 02.01.2001 - 05.04.2001, 15.05.2001 - 02.01.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо зарахування їй до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1981 періодів роботи: 16.02.1982 - 26.08.1982, 22.11.1982 - 24.01.1983, 12.04.1983 - 16.07.1985, 08.08.1985 - 26.05.1986, 05.09.1986 - 23.05.1990, 15.05.1990 - 25.06.1993, 13.09.1993 - 25.03.2000, 02.01.2001 - 05.04.2001, 15.05.2001 - 02.01.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області керуючись ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року №1058 - ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 їй до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1981 періодів роботи : 16.02.1982 - 26.08.1982, 22.11.1982 - 24.01.1983, 12.04.1983 - 16.07.1985, 08.08.1985 - 26.05.1986, 05.09.1986 - 23.05.1990, 15.05.1990 - 25.06.1993, 13.09.1993 - 25.03.2000, 02.01.2001 - 05.04.2001, 15.05.2001 - 02.01.2003.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач посилається на те, що бездіяльність Відповідача щодо неврахування до страхового стажу даних трудової книжки НОМЕР_2 є неправомірною, з огляду на те, що порушуються її конституційні права. Вказує, що у позивачки у зв`язку з повномасштабним вторгненням (вона проживала на лінії розмежування) було пошкоджено титульну сторінку трудової книжки, в результаті чого головне управління Пенсійного фонду в Вінницькій області згідно рішення від 10 липня 2024 року № 54 не зараховує до страхового стажу певні періоди роботи. Для зарахування вищезазначеного періоду трудової діяльності, пенсійний фонд просить надати уточнюючу довідку, видану підприємством, на якому працювала позивачка на підставі первинних документів. У зв`язку з вищезазначеним, вважає таку відмову головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 10 липня 2024 року №54, у період воєнного стану протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №200/5036/24 в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, у якому вказує, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача було встановлено, що на час звернення за призначенням пенсії 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має вік при зверненні - 60 років, необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону №1058 становить 31 рік, тоді як її страховий стаж становить 14 років 06 місяців 13 днів. До страхового стажу Позивача не врахований період роботи, згідно трудової книжки трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1981 року, так як порушено вимоги порядку ведення трудових книжок працівників.

Вказує, що для зарахування періодів роботи згідно трудової книжки позивачу необхідно було надати підтверджуючі документи, проте вказаним правом вона не скористалась.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМ №128-р від 18.02.2015 року, №428-р від 05.05.2015 року, №1276-р від 02.12.2015 року) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, згідно постанови правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2016 року (зі змінами) "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії " підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

В разі надходження рішення комісію з питань підтвердження стажу для призначення пенсії до сплину 3-місячного терміну з дня звернення заявника за призначенням пенсії, страховий стаж буде перераховано, а дане рішення - переглянуто у відповідності до чинного законодавства. В разі надходження відповідної інформації після сплину визначеного законодавством терміну - заявнику необхідно буде повторно звертатися із заявою про призначення пенсії.

Відтак вважає, що головним управлінням, на момент звернення позивачки за призначенням пенсії, прийнято обґрунтоване та законне рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці, оскільки у неї недостатньо страхового стажу.

Відповідач просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

02 липня 20224 року позивач, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» подала заяву та необхідні документи для призначення пенсії за віком.

Рішенням № 54 від 10.07.2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Рішення мотивовано тим, що за доданими документами до страхового стажу не можливо зарахувати стаж згідно наданої трудової книжки, оскільки по даних титульної сторінки не можливо встановити особу якій належить дана трудова книжка.

Судом встановлено наступне:

До матеріалів справи додано трудову книжку НОМЕР_2 титульна сторінка якої знищена наполовину (спалена вогнем). Відсутня частина сторінки повинна була містити у собі ПІБ особи, якій належить дана трудова книжка. Дані недоліки трудової книжки, були підставою для не зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ст.62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач відмовив у зарахуванні до загального стажу дані трудової книжки НОМЕР_2 , в зв`язку з тим, що не можливо встановити особу якій належить дана трудова книжка. Інших документів на підтвердження трудового стажу позивача до матеріалів справи не було додано.

За змістом п.2.11. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

З поданих до суду документів видно, що відомості про працівника на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки відсутні, а саме прізвище, ім`я та по батькові, що у свою чергу не дає можливості суду достеменно стверджувати, що трудова книжка НОМЕР_2 залежить саме позивачу.

Суд зазначає, що доказування по адміністративній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Разом з тим, право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач передчасно звернулась з адміністративним позовом до відповідача, оскільки знищена наполовину титульна сторінка трудової книжки не містить ПІБ особи, якій належить дана трудова книжка (копія якої є в матеріалах справи), що у свою чергу має важливе значення при призначенні пенсії її власнику. Неможливо точно встановити, що дані, що містяться в трудовій книжці, дійсно належать позивачу, так як в матеріалах справи відсутнє рішення суду про встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_2 саме позивачу.

Враховуючи, що на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачем не було надано документів на підтвердження наявності встановленого нормами чинного законодавства страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 815/1928/17.

Слід зазначити, що реалізуючи своє право на захист, позивач має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства щодо вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки особі, а саме ОСОБА_1 .

Відтак, задоволенню не підлягають і похідні вимоги щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо зарахування їй до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 11.06.1981.

За приписами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (рішення) та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, отже, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість та передчасність позовних вимог, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Суд зазначає, що встановленню підлягає факт приналежності позивачу трудової книжки серії НОМЕР_2 , який, з урахуванням вищенаведених приписів, може бути встановлений лише у судовому порядку.

При цьому, суд зазначає, що встановлення юридичного факту врегульовано нормами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), та вирішення даного питання відновиться до підсудності місцевих загальних судів.

Таким чином, суд роз`яснює позивачеві, що встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюється розділом ІV "Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України". Питання встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а є повноваженнями виключно загальних місцевих судів.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову та відсутністю доказів, що підтверджували б понесення відповідачем будь-яких витрат, пов`язаних з розглядом справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення складене в повному обсязі та підписано 30.09.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька