Справа № 280/6545/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2024 року м. Дніпросправа № 280/6545/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року (суддя Калашник Ю.В.) в адміністративній справі

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача вартість завданої державі шкоди в розмірі 46 245,69 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: доказів ознайомлення з наказом про притягнення до матеріальної відповідальності, наказу про звільнення, а також доказів на підтвердження того, що відповідач відмовився від добровільного відшкодування заборгованості в сумі 46 245,69грн за шкоду, заподіяну Державі.

На виконання вимог ухвали суду, позивач подав уточнену позовну заяву, в якій також зазначив, що відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору не надаються в зв`язку з тим, що такі заходи не проводилися, оскільки законом не визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позовну заяву повернуто Військовій частині НОМЕР_1 на підставі ч. 4 ст. 169 КАС України.

За висновком суду першої інстанції, позивач не надав доказів ознайомлення відповідача з наказом про притягнення до матеріальної відповідальності, а також доказів на підтвердження того, що відповідач а наслідками ознайомлення з наказом про покладення на нього повної матеріальної відповідальності та відшкодування 46 245,69 грн відмовився від добровільного відшкодування матеріальної шкоди - а саме ця подія відповідно до ст.ст. 10, 12 Закону № 160-IX є підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в судовому порядку. Тому позовні вимоги є передчасними.

Не погодившись з названою ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для нового розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що даний спір відноситься до категорії спорів щодо проходження публічної служби, а тому підлягає розгляду по суті судом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору.

З аналізу наведеної норми вбачається, що сторони повинні в обов`язковому порядку здійснити досудове врегулювання спору у випадках, прямо передбачених законом.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», на який посилається в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, такий обов`язок не встановлює.

Посилання ж суду першої інстанції на статтю 8 названого Закону є помилковим, адже названа норма визначає виключно процедуру проведення службового розслідування.

Також суд першої інстанції невірно ототожнює порядок відшкодування шкоди, встановлений статтями 10, 12 Закону, з обов`язковою процедурою досудового врегулювання спору, адже саме відмова особи від добровільного відшкодування шкоди, яка може виражатися як у формі активної, так і в формі пасивної поведінки, є підставою для звернення до суду.

Ці та інші обставини мають перевірятися судом вже під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення про прийняття позовної заяви до розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року в адміністративній справі № 280/6545/24 скасувати.

Справу направити до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 01 жовтня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров