Справа № 560/10508/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 заподіяну шкоду в розмірі 11763,51 грн (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три гривні 51 копійку).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в добровільному порядку ОСОБА_1 заподіяну шкоду в розмірі 11763,51 грн не відшкодував.

Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Зазначена ухвала надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак до суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Встановивши фактичні обставини на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.12.2023 № 351 майор ОСОБА_1 , командир НОМЕР_2 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пп. а п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнений із військової служби у відставку.

Відповідно до рапорту підполковника ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення від 19.04.2024 вх.№5155/а, під час опрацювання листа Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 11.04.2024 вих. №30.56/02-837 стало відомо, що у військовій частині НОМЕР_1 (у пункті постійної дислокації, м. Тернопіль) відсутні відомості про перебування солдата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у стані алкогольного сп`яніння.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що відповідачем не здійснено доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) 19.01.2023 старшого солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_3 , як і не складені адміністративні протоколи про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення на даних військовослужбовців. Також, відповідачем не складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом перебування 16.03.2023 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_5 , як і не виконано вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.06.2023 №866 щодо його складання та не направлено протокол до суду за фактом перебування 15.06.2023 у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) головного сержанта ОСОБА_6 .

Під час проведення службового розслідування також встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.04.2023 №464, солдат ОСОБА_3 , солдат резерву 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 в порушення абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (в редакції від 31.01.2023) не був позбавлений виплати щомісячної премії за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення (березень 2023 року).

За результатами проведеного службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування за фактом викладеним у рапорті підполковника ОСОБА_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення начальника відділення морально-психологічного визначено, що у зв`язку із звільненням майора ОСОБА_1 з військової служби, питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не порушувати.

Із пояснень майора ОСОБА_7 слідує, що у журналі реєстрації рапортів військової частини НОМЕР_1 відсутні відомості про надходження рапорта майора ОСОБА_1 стосовно факту перебування солдата ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння 30.03.2023.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24 березня 1999 № 548-ХІV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі також Статут) вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно з п. 1 ст. 11 Статуту військовослужбовці зобов`язані непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Статтями 26, 27 Статуту встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Частинами 1-2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Розділу ХVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у випадку вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, чи у випадку прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстровано Міністерством юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Премія, відповідно до абз. 15 п. 2 Розділу І Порядку № 260, належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 1 Розділу ХVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Згідно з п. 3 Розділу XVI Порядку № 260, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

04.04.2023 відповідачем подано рапорт № 60, в якому містилось прохання про преміювання особового складу 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 . Серед військовослужбовців 204 запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , які підлягають преміюванню за березень 2023 року, значиться і солдат ОСОБА_3 .

Подання майором ОСОБА_1 Рапорту № 60 призвело до безпідставної виплати ОСОБА_3 грошового забезпечення, надмірно виплачений розмір якого становить 11763,51 грн, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 464 від 04.04.2023 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби за березень 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 03.10.2019 № 160-IX "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 у справі № 636/93/14-ц дійшла висновку, що у разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби."

Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 у справі № 11-892апп18 та від 12 грудня 2018 в справі № 14-481цс18.

Відповідач на час виникнення спірних правовідносин перебував на військовій службі, мав статус військовослужбовця. Позов пред`явлений військовою частиною про стягнення шкоди, завданої особою під час проходження нею військової служби. Вказане свідчить про наявність спору з приводу стягнення збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, тому цей спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідач доводи позивача належними доказами не спростував, розрахунок шкоди не оспорює, будь-які пояснення або заперечення не надав. З огляду на це, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат (сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн) відсутні, оскільки згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 11763,51 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят три гривні п`ятдесят одна копійка) гривень.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 вересня 2024 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Головуючий суддя А.І. Петричкович