Справа № 160/32318/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації щодо не видання відносно позивача наказу «Про затвердження ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки, як працівника, який здійснює свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій з 28.04.2023» (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану») та невиплати заробітної плати з урахуванням підвищеного розміру посадового окладу на коефіцієнт 1,5;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації видати відносно позивача наказ про затвердження ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки, як працівника, який здійснює свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій з 28.04.2023 (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану»);
Ухвалою суду від 18.12.2023 позовну заяву було залишено без руху і встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів звернення до суду в межах строків, установлених ст.122 КАС України, в частині позовних вимог щодо спірних виплат за період з 28 квітня 2023 року по серпень 2023 року включно, або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.
04.01.2024 до суду засобами поштового зв`язку від 25.12.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовними вимогами до Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
02.02.2024 через систему «Електронний суд» від Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації (відповідач) надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач уважає, що підстави для задоволення позову відсутні. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що згідно з наказом від 31.03.2021 №16-К позивача призначено на посаду головного спеціаліста, державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів в порядку переведення з управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації з 01.04.2021 з посадовим окладом, згідно зі штатним розписом. У зв`язку зі зміною структури управління та відповідно до наказу начальника управління від 15.11.2021 № 89о/д позивача переведено на посаду головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки. Для виплат підвищених окладів передують підстави, а саме: визначене розташування робочого місця працівника шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії; штатний розпис; наказ керівника державної служби щодо фактично відпрацьованого часу стосовно кожного працівника. З огляду на наявні документи, що регулюють діяльність юридичної особи - Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації і відомості про які включені до відповідних Державних реєстрів, локальні акти по юридичній особі встановлено відсутність документального підтвердження щодо конкретно визначених працівників, що здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії та робоче місце яких зазначено у відповідному переліку працівників, затвердженому керівником державного органу (керівником державної служби). В свою чергу задоволення позовної вимоги про видання наказу про визначення працівника як такого, що здійснює свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій з 28.04.2023 є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Також відповідач звертає увагу, що позивачем пропущений строк звернення до суду.
Ухвалою суду витребувано у відповідача інформацію щодо порядку нарахування ОСОБА_1 заробітної плати у період з 28.04.2023 по 30.11.2023 (з урахуванням збільшеного коефіцієнту чи без урахування такого)
Витребувані судом документи були надані відповідачем, тому з огляду на положення ч.9 ст.80 КАС України, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Ухвалою суду від 02.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про об`єднання справ в одне провадження.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Згідно із наказом начальника Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації від 31.03.2021 №16-К ОСОБА_1 (позивач) призначено на посаду головного спеціаліста, державного соціального інспектора відділу державних соціальних інспекторів в порядку переведення з управління соціального захисту населення Покровської райдержадміністрації з 01.04.2021.
У зв`язку зі зміною структури управління та відповідно до наказу начальника управління від 15.11.2021 № 89о/д ОСОБА_1 (позивача) переведено на посаду головного спеціаліста відділу контролю за наданням соціальної підтримки.
30.06.2023 до начальника Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації надійшло колективне звернення, зокрема від ОСОБА_1 , із проханням надати роз`яснення стосовно підвищення посадових окладів працівникам відділення на коефіцієнт 1,5 та відповідно визначити розташування робочих місць працівників шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій.
Листом від 11.07.2023 №1552 у відповідь на запит від 30.06.2023 було повідомлено, що порушене питання розглядається райдержадміністрацією. Про вжиті заходи буде повідомлено додатково.
24.07.2023 до Національного агентства України з питань державної служби направлено колективне звернення, зокрема і від ОСОБА_1 , в якому поставлено питання надати роз`яснення стосовно підвищення посадових окладів працівникам відділення на коефіцієнт 1,5 та колективну скаргу до Президента України від 06.10.2023.
До Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації надійшов колективний запит про доступ до публічної інформації, зокрема від ОСОБА_1 , про:
- надання інформації щодо запланованих бюджетних коштів на оплату праці працівникам управління, в тому числі в розрізі видів виплат в цілому на 2023 рік та помісячно;
- надання інформації щодо фактичного використання бюджетних коштів спрямованих на оплату праці працівникам управління, в тому числі в розрізі видів виплат станом на 01.09.2023, окремо виділивши керівний склад управління;
- надання розрахунку потреби в коштах на здійснення видатків на заробітну плату працівникам Покровського відділення (локальний код 1229) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану»;
- надання копії листа до вищестоящої установи щодо незабезпеченості в коштах на виплату заробітної плати працівникам Покровського відділення (локальний код 1229) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану».
Листом від 15.08.2023 № 3875/10.3-23 «Про розгляд колективного звернення від 24.07.2024» повідомлено колектив Покровського відділення Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації про те, що посадові особи Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації, віддалені робочі місця (локальний код 1229) яких перебувають на території можливих бойових дій, мають право на підвищення розміру посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5. Окремо повідомлено, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади мають лише роз`яснювальний (інформаційний) характер і не встановлюють правових норм.
31.08.2023 на адресу Державної служби України з питань праці надійшло звернення колективу працівників Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації стосовно застосування постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану».
Листом від 05.09.2023 №1510/1/2.1-ЗВ-23а колективне звернення від 31.08.2023 № КО-2943-23а направлено для розгляду відповідно до наданих повноважень та надання відповіді колективу працівників Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації.
Листом від 13.09.2023 № 2069 «Про розгляд запиту на інформацію» повідомлено про відмову у задоволенні запиту на інформацію на підставі п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
03.10.2023 від Національного агентства України з питань державної служби до колективу працівників Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації надійшов лист № 5061/10.3-23, яким розглянуто колективне звернення від 31.08.2023, що надійшло від Державної служби України з питань праці від 05.09.2023 №1510/1/2.1-ЗВ-23а та підтверджено, що посадові особи Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації, віддалені робочі місця (локальний код 1229) яких перебувають на території можливих бойових дій, мають право на підвищення розміру посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5. Окремо повідомлено, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади мають лише роз`яснювальний (інформаційний) характер і не встановлюють правових норм.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не видання наказу про затвердження позивача як працівника, який здійснює свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій з 28.04.2023 відповідно до постанови КМУ №391 та не виплати заробітної плати з урахуванням підвищеного розміру посадового окладу на коефіцієнт 1,5, тому й звернулась з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Згідно з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частинами першою та третьою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII установлено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
За приписами статті 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (далі - постанова №391), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження: на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5 (п.п.1 п.1 постанови №391).
Підвищення розмірів посадових окладів з урахуванням коефіцієнтів, передбачених підпунктом 1 цього пункту, здійснюється з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.
Заробітна плата працівникам державних органів нараховується відповідно до абзацу першого цього підпункту з урахуванням підвищених розмірів посадових окладів, передбачених підпунктом 1 пункту 1 цієї постанови, які визначені та затверджені у штатному розписі відповідного державного органу (п.п.2 п.1 постанови №391).
Для цілей цієї постанови розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії;
працівникам державних органів, які включені до переліку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, за періоди роботи на територіях, які не включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, нарахування заробітної плати проводиться виходячи з посадових окладів, визначених законодавством (п.п.3 п.1 постанови №391).
Працівникам державних органів, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та яким підвищуються розміри посадових окладів відповідно до підпункту 1 цього пункту, інші виплати за роботу з особливими умовами праці, визначені актами Кабінету Міністрів України, не встановлюються (п.п.4 п.1 постанови №391).
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, Покровська селищна територіальна громада Синельниківського району віднесена до території можливих бойових дій з 24.02.2022.
Вказані обставини відповідачем не спростовані.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату заробітної плати з урахуванням підвищеного розміру посадового окладу на коефіцієнта 1,5 згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану».
Суд зазначає, що відповідно до постанови №391 керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) визначається розташування робочого місця працівника шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.
Відповідач не заперечує вказаного обов`язку та зазначає, що підставами для виплат підвищених окладів передують: визначене розташування робочого місця працівника шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії; штатний розпис; наказ керівника державної служби щодо фактично відпрацьованого часу стосовно кожного працівника, проте, в Управлінні відсутні документальні підтвердження щодо конкретно визначених працівників, що здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії та робоче місце яких зазначено у відповідному переліку працівників, затвердженому керівником державного органу (керівником державної служби).
Отже, відповідачем не заперечується відсутність документального підтвердження щодо конкретно визначених працівників, що здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії та робоче місце яких зазначено у відповідному переліку працівників, затвердженому керівником державного органу (керівником державної служби).
Разом з тим, розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, тому є його дискреційними повноваженнями.
Суд не може підміняти державний орган, рішення дії та бездіяльність якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача щодо не визначення розташування робочого місця ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача визначити розташування робочого місця ОСОБА_1 з 28.04.2023 шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до постанови КМУ №391.
Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).
Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Оскільки цим судовим рішенням встановлено протиправну бездіяльність відповідача щодо не визначення розташування робочого місця позивачу, а виплата посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 здійснюється на підставі переліку та з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця, то ці вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.
Щодо доводів відповідача про відсутність відповідного фінансування.
Держава гарантує виконання взятих на себе зобов`язань.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що твердження відповідача про відсутність відповідного фінансування, є хибним.
Наявність або відсутність певних фінансових ресурсів не впливає на виконання відповідачем законодавчо встановленого обов`язку.
Суд зазначає, що відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року. «Булвес`АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).
Щодо пропуску строку звернення до суду, про яке наголошує відповідач, суд зазначає, що, ухвалою суду від 11.01.2024, зокрема, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовними вимогами до Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн.
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно із п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Отже, позивачем при подачі цієї позовної заяви заявлено одну вимогу немайнового характеру про визнання протиправною бездіяльності та дві похідні від неї вимоги зобов`язального характеру.
Оскільки дві позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними, то судовий збір обраховується за подання позову немайнового характеру, який містить в цьому випадку одну немайнову вимогу та становить 1 073,60 грн.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Відповідно до ч.7 Закону України «Про судовий збір», решта суми сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації щодо не визначення розташування робочого місця ОСОБА_1 , відповідно до постанови КМУ №391.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідача: Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації (вул. Покровська, 3а, м. Синельникове, Синельниківський район, Дніпропетровська область, 52500, ).

Суддя Н.В. Кучугурна