Справа № 160/9545/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м.Дніпросправа № 160/9545/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 160/9545/23 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2020 року по 31.12.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 13.10.2020 року по 31.12.2022 року, з урахуванням вимог абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за час проходження його військової служби за контрактом відповідачем не проводилась виплата індексації грошового забезпечення, а саме за період з 2020 по 2023 рік. 17.04.2023 на адресу військової частини НОМЕР_1 (через Міністерство оборони України) направлено адвокатський запит про надання інформації та документів щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 2020 по 2023 роки. Станом на 04.05.2023 відповіді на адвокатський запит не надано. Вважає, ним прийнято всіх необхідних заходів з метою отримання доказів, які нажаль не призвели до очікуваного результату. Враховуючи вищевикладене позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав без надання всіх необхідних доказів, що свідчать про порушення його прав у зв`язку із обставинами, що не залежать від позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання представнику ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит №б/н від 17.04.2023;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати представнику та ОСОБА_1 копії запитуваних документів та інформації у запиті №б/н від 17.04.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та вирішив відновити порушені права шляхом зобов`язання відповідача надати представнику та ОСОБА_1 копії запитуваних документів та інформації у запиті №б/н від 17.04.2023 року. На думку позивача, вихід за межі позовних вимог шляхом надання запитуваних адвокатом документів не є дієвим засобом відновлення порушених прав позивача.

Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2023 представником позивача подано адвокатський запит командиру в/ч НОМЕР_1 через Міністерство оборони України в інтересах ОСОБА_1 щодо надання: довідки про доходи ОСОБА_1 за період проходження останнім військової служби у в/ч НОМЕР_1 , а саме: у період з 13.10.2020 року по 05.04.2023 року; довідку про виплату або невиплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 починаючи з 13.10.2020 року по 05.04.2023 року (якщо виплачувалась, зазначити базовий місяць, який застосовувався для обрахування індексації грошового забезпечення); копії карток особового рахунку ОСОБА_1 з 13.10.2020 року по 05.04.2023 року; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу; довідку про середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні календарні місяці, що передували місяцю звільнення з в/ч НОМЕР_1 .

Вказаний запит був надісланий засобами поштового зв`язку з описом вкладення та отриманий відповідачем 26.04.2023 року.

Проте, на момент розгляду справи відповіді на запит не було надано.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов частково та виходячи з межі заявлених позовних вимог, суд першої інстанції зазначав, що на день розгляду позовної заяви до матеріалів справи жодним із сторін не долучено будь-якого доказу на спростування або підтвердження нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2020 по 31.12.2022, як і відсутні докази того, що військова частина НОМЕР_1 надала відповідь на адвокатський запит від 17.04.2023 представника позивача. Суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача надати представнику та ОСОБА_1 копії запитуваних документів та інформації у запиті №б/н від 17.04.2023.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України №2011-XII від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України №1282-ХІІ від 03.07.1991 року «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 вказаного Закону).

Згідно з ст. 5 Закону №1282-ХІІ підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України №1078 від 17.07.2003 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п. 6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі аналізу наведених положень законодавства суд дійшов висновку про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог вказав, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про нарахування або ненарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2020 року по 31.12.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку із відсутністю відповіді на адвокатський запит, позивачем разом з позовною заявою подавалося клопотання про витребування у відповідача:

- довідки про доходи ОСОБА_1 за період проходження останнім військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а саме у період з 2020 року по 2022 рік;

- довідки про виплату або невиплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 починаючи з 2020 року по 2022 рік (зазначивши базові місяці для проведення індексації грошового забезпечення);

- копії карток особового рахунку ОСОБА_1 за період з 2020 року по 2022 рік;

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування

ОСОБА_1 до списків особового складу частини (а.с. 4).

Зазначене клопотання судом першої інстанції не розглянуто.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2024 року у відповідача витребувано документи, зазначені представником позивача у клопотанні про витребування доказів.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції відповідачем було надано копії витребуваних документів, з яких вбачається, що позивачу за період 13.10.2020 по 31.12.2022 нараховано та виплачено індексацію із застосуванням базового місяця - березень 2018 року, в таких розмірах: жовтень 2020 року 138,69 грн., листопад 2020 року 226,29 грн., грудень 2020 року 233,81 грн., січень 2021 року 331,42 грн., лютий 2021 року 331,42 грн., березень 2021 року 331,42 грн., квітень 2021 року 415,41 грн., травень 2021 року 415,41 грн., червень 2021 року 415,41 грн., липень 2021 року 540,03 грн., серпень 2021 року 540,03 грн., вересень 2021 року 540,03 грн., жовтень 2021 року 540,03 грн., листопад 2021 року 540,03 грн., грудень 2021 року 563,19 грн., січень 2022 року 563,19 грн., лютий 2022 року -672,35 грн., березень 2022 року 672,35 грн., квітень 2022 року 672,35 грн., травень 2022 року 913,01 грн., червень 2022 року 1017,21 грн., липень 2022 року 1 066 грн., серпень 2022 року 1 281,8 грн., вересень 2022 року 1 281,8 грн., жовтень 2022 року 1 281,8 грн., листопад 2022 року 1 424,8 грн., грудень 2022 року 1 470,83 грн..

Колегія суддів погоджується з обґрунтуваннями, викладеними представником позивача в апеляційній скарзі щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та звертає увагу, що спірні відносини, на думку позивача, виникли у зв`язку з несплатою відповідачем індексації грошового забезпечення за період з 13.10.2020 по 31.12.2022.

Проте, з наданих відповідачем копій витребуваних документів, встановлено, що позивачу за період 13.10.2020 по 31.12.2022 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення.

Оскільки, в межах спору у даній справі позивач не оскаржує правильність обрахунків виплаченої індексації грошового забезпечення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог.

В даному випадку, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст. 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 160/9545/23 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак