Справа № 620/10966/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/10966/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І, розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі № 620/10966/24,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 620/10966/24.

30.09.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

09.08.2024 ухвалою суду заяву про забезпечення доказів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви.

30.09.2024 на виконання ухвали суду від 09.08.2024 позивачем подано заяву.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення КАС України у зіставленні з вимогами позивача насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, від 09 жовтня 2019 у справі № 9901/385/19.

Водночас подана позивачем заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів убачається, що заявлені позивачем вимоги по суті - необґрунтовані. Позивачем не зазначені обставини, які вказують на наявність ризику втрати цих документів, а полягають у тому, що позивач не може отримати копії окремих матеріалів, які стосуються його переведення, а не того, що такі документи у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

З огляду на те, що під час розгляду заяви позивача не встановлено такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати матеріалів, які містять інформацію про йог переведення, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 114, 117, 295-296 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко