Справа № 304/2187/24
Суддя: Гевці В. М.
Дата ухвалення: 2024-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/2187/24 Провадження № 2-а/304/22/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/2187/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 13912 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить поновити йому строк для звернення до суду з цією позовною заявою, а також скасувати постанову № 13912 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 03 червня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 13912 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою накладено на позивача штраф у розмірі 17 000 гривень. Із вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 03 червня 2024 року о 10.00 год позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що він порушив правила перебування на військовому обліку під час дії особливого періоду, а саме особисто не прибув для оформлення військово-облікового документу, не повідомив у семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та не поновив особисті персональні дані з 17 листопада 1997 року, перебував у розшуку з 08 листопада 2022 року відповідно до відомостей з ЄДРП, звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо доставки та розшуку від 07 листопада 2022 року № 2477 та від 01 грудня 2022 року № 2718, чим вчинив правопорушення, передбачене п. п. 1.2, п. 1 Додатку 2 до Постанови КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року. Позивач вказує, що вказаними нормами не передбачено обов`язку, який, як зазначено в оскаржуваній постанові, нібито він порушив, не поновлення особистих персональних даних з 17 листопада 1997 року та не повідомлення в семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Крім цього вказує, що з оскаржуваної постанови встановити дату, час і місце вчинення правопорушення неможливо, такі у порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП не є чітко і зрозуміло зазначеними. При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вказаних положень підзаконного нормативного акту, особа уповноважена на складення постанови про адміністративне правопорушення, повинна довести, що особа, отримавши відповідне розпорядження чи повістку, не з`явилась до компетентного органу у встановлений строк для взяття її на військовий облік чи виконання інших передбачених Правилами дій. Однак, позивач не отримував жодного розпорядження чи повістку з`явитися до компетентного органу в установлений строк для взяття його на військовий облік чи виконання інших передбачених Правилами дій.

Позивач зазначає, що 19 травня 2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19 травня 2024 року норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, тобто саме з 19 травня 2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, яке включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

На підставі викладеного позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, складену без з`ясування всіх обставин справи, а тому просить позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі.

Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2024 року відкрито провадження в справі за вказаним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, однак остання подала заяву про розгляд справи без їх участі, при цьому позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності. Крім цього, до початку судового засідання для розгляду справи по суті такий відзив на позов не подав без поважних причин, а відтак відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України суд кваліфікує вказане як визнання ним позову.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у справі, суд дійшов до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 13912 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою на останнього накладено штраф у розмірі 17 00 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 03 червня 2024 року о 10.00 год прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що ним нібито порушено правила перебування на військовому обліку під час дії особливого періоду, а саме особисто не прибув для оформлення військово-облікового документу, не повідомив у семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», та не поновив особисті персональні дані з 17 листопада 1997 року, чим вчинив правопорушення, передбачене п. п. 1. 2, п. 1 Додатку 2 до Постанови КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Відповідальність за ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Підпунктами 1, 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487), порушення яких ставиться у вину позивачу ОСОБА_1 , встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Суд зазначає, що статтю 210 КУпАП доповнено фактично частиною 3 згідно із Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (цю статтю було викладено у новій редакції). Зазначений закон набрав чинності 18 травня 2024 року, тобто до 19 травня 2024 року ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, а тому за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

З оскаржуваної постанови встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення за період з 17 листопада 1997 року по 03 червня 2024 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, у новій редакції викладено ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року.

Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за період з 17 листопада 1997 року по 03 червня 2024 року, оскільки норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19 травня 2024 року, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачем не подано до суду належних доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, а також не доведено правомірності свого рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, в діях позивача ОСОБА_1 , тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 159 ч. 4, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 152-1, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 13912 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 13912 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 03 червня 2024 року, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуюча:Гевці В. М.