Справа № 645/5414/24
Суддя: Алтухова О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5414/24
Провадження № 2-а/645/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань - Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкорві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.08.2024 року № ВВ05/3769 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, судові витрати просив покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2024 року начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Постановою № ВВ06/3769 від 29.08.20924 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Із вказаної постанови вбачається, що 28.08.2024 року о 12.00 год. було встановлено порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . Відповідно до Указів Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», № 3891-ІХ від 23.07.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручено направлення для проходження медичного огляду № 1474/МВ, але останній від підписання направлення про отримання та проходження медичного огляду відмовився, чим порушив абз. 8 ч. 3, абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 10.12.2022 № 1487. З постановою позивач не згодний, оскільки на його думку представники ТЦК діяли поза межами їх повноважень. Позивач прописаний в Новобаварському районі, а не Немишлянському. Також, позивач стверджує, що було порушено його право на захист.

Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 12.09.2024 року.

Відзив від представника відповідача - ОСОБА_4 надійшов 30.09.2024 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.08.2024 року № ВВ05/3769 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, судові витрати просив покласти на відповідача. Також позивач надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 у задоволенні позову просив відмовити. Надав пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Нормами абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

При цьому, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та подальшої мобілізації громадян України, серед іншого встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Пунктом 74 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» №560 від 16 травня 2024 року, вбачається, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Військовозобов`язані, які перебувають на військовому обліку зобов`язані дотримуватись правил ведення військового обліку. Однією з вимог є регулярне проходження військово-лікарської комісії та оновлення військово-облікових даних (Наказ Міністерства Оборони України № 402).

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2024 року начальник відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановою № ВВ06/3769 від 29.08.20924 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що 28.08.2024 року о 12.00 год. було встановлено порушення правил військового обліку ОСОБА_1 . Відповідно до Указів Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», № 3891-ІХ від 23.07.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_1 було вручено направлення для проходження медичного огляду № 1474/МВ, але останній від підписання направлення про отримання та проходження медичного огляду відмовився, чим порушив абз. 8 ч. 3, абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 10.12.2022 № 1487.

Відповідно до витягу з Наказу № 428 від 23.08.2024 року «Про створення груп оповіщення та розшуку громадян, які не перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 та досягли 25-річного віку з 24.08.2024 по 30.08.2024» на виконання вимог Указу Президента України від 23.07.2024 N?470/2024 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації, розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.05.2023 N?858/MB "Про організацію оповіщення військовозобов`язаних" з метою своєчасного та повного виконання мобілізаційних розпоряджень щодо призову військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань створено у ІНФОРМАЦІЯ_3 групи оповіщення та розшуку громадян, які досягли 25-річного віку, але не перебувають на військовому обліку військовозобов?язаних, у період з 06:00 24.08.2024 до 19:00 30.08.2024, за визначеними місцями оповіщення.

Згідно з Актом про відмову від підпису військовозобов`язаного про отримання повістки або проходження військово-лікарської комісії від 28.08.2024 року, складеним начальником мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 «відмовився від проходження ВЛК без поважних причин».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував того факту, що відмовився від проходження медичного обліку, оскільки вважав, що як військовозобов`язані особа, не має обов`язку його проходити.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, відмовився від отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації.

Досліджені судом докази, в тому числі і пояснення самого позивача в судовому засіданні, свідчать про послідовну та чітку відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні 28.08.2024 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 було встановлено, що позивачу «було вручено під особистий підпис направлення для проходження медичного огляду», що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

При цьому, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, під час розгляду 29.08.2024 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесення оскаржуваної постанови, ця прогалина була усунута і встановлено, що позивач «від підписання направлення про отримання та проходження медичного огляду відмовився».

Тобто відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримався положень статті 280 КУпАП.

Таким чином, під час уточнення військово-облікових даних позивача було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу по мобілізації і останньому було повідомлено про необхідність проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, однак він відмовився від проходження такого огляду, чим порушив абз. 8 ч. 3, абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 10.12.2022 № 1487.

Посилання позивача на порушення відповідачем процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є безпідставним, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.08.2024 № б/н, ОСОБА_1 був ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в даному протоколі.

У судовому засіданні позивач пояснив, що запізнився на розгляд справи «десь на годину», що на думку суду є підтвердженням того, що справа розглянута відповідачем за відсутності ОСОБА_1 на законних підставах і право на захист позивача не порушено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не зареєстрований в Немишлянському районі м.Харкова, а перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, на думку суду є неспроможними, так як положення «Порядку проходження військово-лікарської комісії під час мобілізації» не містять імперативних норм чи вказівок щодо проходження військовозобов`язаними ВЛК виключно за місцем реєстрації чи фактичного проживання.

Посилання позивача на незаконність дій військовослужбовців, які нібито безпідставно доставили позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами (відповідною заявою про злочин, відомостями з ЄРДР, висновком дисциплінарної комісії, вироком чи постановою суду, тощо). При цьому, будь-яких доказів щодо оскарження дій працівників ТЦК в передбаченому законом порядку, позивачем суду також не представлено.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також беручи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки останній будучи військовозобов`язаним відмовився від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період, тим самим порушив вимоги законодавства про правила військового обліку.

Водночас, відомостей відносно того, що позивач ОСОБА_1 не має статусу військовозобов`язаного, чи має підстави для відстрочки від призову під час мобілізації матеріали даної адміністративної справи не містять.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Обґрунтовуючи цю постанову, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, який вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в адміністративному позові ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Згідно із положеннями ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі, а враховуючи встановлену відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача судових витрат у справі.

Керуючись ст.ст. 241-246, 271-272, 286, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст постанови складено 01.10.2024 року.

Суддя О.Ю.Алтухова