Справа № 400/3570/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3570/24

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А. Дата і місце ухвалення: 06.08.2024р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмови у поновленні виплати пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмови у поновленні виплати пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту його звернення із заявою про поновлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є громадянином України, проживав у м.Миколаєві та отримував пенсію, призначену йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку з отриманням у 2001 році від Міністерства оборони України квартири в м.Євпаторія (АР Крим), пенсійна справа позивача була передана за його новим місцем проживання. У лютому 2022 року ОСОБА_1 виїхав з АР Крим на підконтрольну Україні територію (м.Миколаїв), де наразі проживає. Однак, на звернення до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про поновлення виплати пенсії, відповідач відмовив у такому поновленні з посиланням на відсутність документу щодо припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання. Таку відмову ОСОБА_1 вважає протиправною та зазначає, що територіальним органом ПФУ жодним чином не обґрунтовано що це за документ, яким чином позивач має його отримати та яким нормативно-правовим актом передбачено подання такого документа. До того ж, відповідачем не враховано, що будь-які документи, довідки, видані на території тимчасово окупованої АР Крим, являються недійсними та не створюють жодних юридичних наслідків. Відсутність оригіналу пенсійної справи та інших доказів щодо виплати пенсії позивачу, що зумовлено бездіяльністю відповідача щодо отримання таких доказів, не може позбавляти особу права на пенсійне забезпечення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.08.2024р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській область щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 26.10.2023р., яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській область поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.10.2023р., яка була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 06.08.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на поновлення виплати пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку. ОСОБА_1 звернувся до органу ПФУ не із заявою відповідно до Порядку №3-1, а із заявою довільної форми, тому така заява розглянута Головним управлінням в порядку Закону України «Про звернення громадян» з наданням відповідних роз`яснень.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.03.1999р.

З 1998 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У 2001 році пенсійну справу ОСОБА_1 було переведено за новим місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), де ОСОБА_1 отримував пенсію до 2022 року.

У лютому 2022 року позивач виїхав на підконтрольну територію України.

Згідно довідки від 29.04.2022р. №508- ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, проживає у м.Миколаєві.

26.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Миколаївській області із заявою про поновлення виплати йому пенсії.

Однак, ГУ ПФУ в Миколаївській області відмовило позивачу у поновленні пенсії з посиланням на те, що вирішення питання виплати пенсії особам, які пересилилися з тимчасово окупованої території АР Крим та територію, підконтрольну українській владі, стане можливим після прийняття відповідного нормативно-правового акту, за умови надання сформованої належним чином пенсійної справи, у тому числі з документами про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної відмови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 та задовольнив поданий ним позов у повному обсязі. Суд зазначив, що витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, а позбавлення відповідача можливості направлення відповідного запиту про витребування пенсійної справи не може слугувати підставою для відмови у поновленні виплати пенсії. Право на поновлення виплати пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду РФ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст.49 Закону №2262-XII пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.52 Закону №2262-XII особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пунктів 3 та 11 розділу І Порядку №3-1 заява про поновлення пенсії подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Днем звернення за поновленням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з пункту 5 розділу ІІ Порядку №3-1 переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

Громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

15.04.2014р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII (далі - Закон №1207-VII), яким визначено статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №1207-VII сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнано тимчасово окупованою територією.

Згідно ст.7 цього Закону для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення … здійснюється відповідно до законодавства України. Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З 22.11.2014р. набув чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014р. (далі - Закон №1706-VII), яким встановлені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст.1 цього Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином, призначення (поновлення виплати) пенсій особам, які проживали на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, залишили її та зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відсутність документів на підтвердження припинення виплати пенсії органами Пенсійного фонду Російської Федерації та неможливість отримання пенсійної справи пенсіонера, не може бути підставою для позбавлення позивача права на пенсію в Україні.

До того ж, як правильно зазначив суд першої інстанції, витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, тобто у даному випадку на ГУ ПФУ в Миколаївській області. Позбавлення Головного управління можливості направлення відповідного запиту про витребування пенсійної справи не може слугувати підставою для відмови у поновленні виплати пенсії, яке не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач отримав громадянство РФ та одержує пенсію в органах пенсійного забезпечення РФ.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 звернувся із заявою не за встановленою формою, у зв`язку з чим її розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки на подання позивачем заяви не за встановленою формою ГУ ПФУ в Миколаївській області не зазначало у надісланому позивачу листі про відмову в поновленні виплати пенсії.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 06.08.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 вересня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук