Справа № 149/2749/24
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/2749/24
Провадження №2-а/149/74/24
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Павлюк О. О.,

за участю:

секретаря Олійник І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Тучака Павла Валентиновича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ЕНА № 2919496 його визнано винним та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП. Проте позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає, що постанова є незаконною, оскільки він не порушував вимог ПДР України.

Ухвалою суду від 03.09.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

10.03.2024 на адресу суду від представника відповідача - БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова є законною та винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

11.09.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він наполягає на задоволенні позовних вимог, а відзив просить відхилити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та наллежним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач поліцейський 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону ОСОБА_2 в судовому засіданні 17.09.2024 просив надати йому можливість ознайомитись з оскаржуваним рішенням, в зв`язку з чим в судовому засіданні було оголошено перерву. З клопотаннями щодо ознайомлення відповідач у подальшому не звертався, клопотань, віздиву до суду не направляв.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 07.08.2024 о 03:28 год. в с. Слобідка по вул. Соборна ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не підлягає обов`язковому технічному контролю та не пройшов його, чим порушив ст. 37 Закону України "Про дорожній рух" внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Крім того, суд зазначає, що факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 686/11314/17.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. В ході судового розгляду встановлено невідповідність оскаржуваного рішення зазначеним критеріям.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

До відзиву на адміністратвиний позов відповідачем додано матеріали фіксації обставин, за яких було винесене оскаржуване рішення, в тому числі з бодікамер працівників поліції. З дослідженого відео вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що його транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю.

Зокрема, статтею 35 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України"

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (копія на а.с. 7) встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 є вантажопасажирським-В, однак матеріали справи не містять доказів того, що вказний траспортний засіб належить до виключного переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю визначеному ст. 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема і доказів того, що вказаний транспортний засіб використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, відповідачем не надано.

Крім того, за змістом оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не підлягає обов`язковому технічому контролю, без проходження такого ОТК. Однак інкриміноване йому правопорушення передбачає відповідальність саме за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Відтак в ході судового розгляду не підтверджено, що у діях ОСОБА_1 існував склад відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, відтак у суб`єкта владних повноважень були достатні підстави для ухвалення оскаржуваної постанови.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не підтверджена поза розумним сумнівом у ході судового оскарження відповідного рішення, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 122, 183, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2919496 від 27.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП, та закрити справу.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Повне рішення суду складено 11.07.2024 о 15:00 год.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: поліцейський 2-го взводу 2-роти 1-го батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області Тучак Павло Валентинович ( адреса: м. Козятин, пров. Кондрацького, 1 а);

відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області (, адреса: вул. Ботанічна, 24).

Суддя Павлюк О. О.