Справа № 520/13002/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 вересня 2024 року № 520/13002/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

позивача Ралко С.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_2 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, 61057, код ЄДРПОУ ВП:43983495 від 01.03.2024 року №00/11227/2403;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у Харківській області утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46,61057, код ЄДРПОУ ВП:43983495, на користь Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 АДРЕСА_2 Код НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

В обґрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку діяльності перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС було складено акт №4380/20- 40-24-03-06/ від 07.02.2024 року яким зафіксовано несвоєчасна реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період: лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року на загальну суму податкових накладних у розмірі 1 053 974 (один мільйон п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 89 копійки.

На підставі акту від 07.02.2023 ГУ ДПС було складено та винесено податкове повідомлення - рішення від 01.03.2024 року №00/11227/2403 (далі - ППР від 01.03.2024 року) на загальну суму 346 226 (триста сорок шість тисяч двісті двадцять шість) гривень 57 копійки.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 15.05.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов.

У встановлений судом строк відповідач направив до суду відзив на адміністративний позов, вимоги якого не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, з тих підстав, що під час здійснення камеральної перевірки позивача з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних встановлено, що позивачем своєчасно не зареєстровані податкові накладні та (або) розрахунки коригування, тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає. При цьому, наголосив, що позивач із заявою про неможливість виконання податкових зобов`язань до податкового органу не звертався, а тому підстав для звільнення його відповідальності немає, як і немає підстав для застосування положень пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положенні» ПК України та положень п. 90 підроз. 2 роз. XX «Перехідні положення» ПК України.

Крім цього, представником відповідача у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участю представника Головного управління ДПС у Харківській області.

Ухвалою суду від 31.05.2024 р. клопотання представника Головного управління ДПС у Харківській області задоволено та вирішено подальший розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, у котрій повторно наголосив про наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності або наявності підстав для застосування штрафів у зменшеному розмірі. Додаткового зазначив, що частина податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних складені до 24.02.2022, а тому на них поширюється інше правове регулювання, яке є відмінним від того на яке покликається відповідач.

Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив, у яких він повністю підтримав свою правову позицію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог повністю з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку діяльності перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС було складено акт №4380/20- 40-24-03-06/ від 07.02.2024 року, яким зафіксовано несвоєчасна реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період: лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року на загальну суму податкових накладних у розмірі 1 053 974 (один мільйон п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 89 копійки (далі по тексту акт перевірки).

На підставі акту від 07.02.2023 ГУ ДПС було складено та винесено податкове повідомлення - рішення від 01.03.2024 року №00/11227/2403 (далі - ППР від 01.03.2024 року) на загальну суму 346 226 (триста сорок шість тисяч двісті двадцять шість) гривень 57 копійки.

Позивач, не погоджуючись з правомірністю прийнятого податкового повідомлення - рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту - ПКУ, ПК України).

За приписами пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи а зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком (п. 201.3. ст. 201 ПКУ).

Згідно пункту 201.5. статті 201 ПК України, для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Абзацом 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В силу приписів абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзац 19 пункту 201.10 статті 201 ПКУ).

Аналіз наведених норм права дозволяє суду зробити висновок, що продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних з урахуванням граничних строків для виконання платником податків свого податкового обов`язку. У разі ж порушення строків реєстрації до платника податків застосовуються штрафні санкції.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Так, згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Таким чином, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення.

З матеріалів справи, зокрема із поданих разом із позовною заявою копій податкових накладних та розрахунків коригування, акту перевірки та додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вбачається, що відповідач дійшов висновку, що позивачем реєстрацію податкових накладних здійснено з порушенням строків, визначених ПК України, через що були застосовані до позивача відповідні штрафні санкції, а саме: №20 від 08.02.2022 (82 дні прострочення); №36 від 14.02.2022 (82 дні прострочення); №24 від 09.02.2022 (82 дні прострочення); №57 від 17.02.2022 (82 дні прострочення); №14 від 05.02.2022 (82 дні прострочення); №29 від 11.02.2022 (82 дні прострочення); №53 від 17.02.2022 (82 дні прострочення); №61 від 18.02.2022 (97 днів прострочення); №65 від 20.02.2022 (97 днів прострочення); №76 від 23.02.2022 (97 днів прострочення); №75 від 23.02.2022 (97 днів прострочення); №63 від 18.02.2022 (97 днів прострочення); №49 від 16.02.2022 (97 днів прострочення); №56 від 17.02.2022 (97 днів прострочення); №58 від 17.02.2022 (92 дні прострочення); №72 від 23.02.2022 (92 дні прострочення); №62 від 18.02.2022 (92 дні прострочення); №42 від 15.02.2022 (92 дні прострочення); №77 від 23.02.2022 (92 дні прострочення); №67 від 21.02.2022 (92 дні прострочення); №54 від 17.02.2022 (92 дні прострочення); №74 від 23.02.2022 (98 днів прострочення); №64 від 18.02.2022 (98 днів прострочення); №71 від 22.02.2022 (98 днів прострочення); №70 від 22.02.2022 (98 днів прострочення); №69 від 22.02.2022 (98 дні прострочення); №66 від 21.02.2022 (98 днів прострочення); №60 від 17.02.2022 (98 днів прострочення); №47 від 16.02.2022 (96 днів прострочення); №68 від 21.02.2022 (96 днів прострочення); №59 від 17.02.2022 (96 днів прострочення); №73 від 23.02.2022 (96 днів прострочення); №55 від 17.02.2022 (96 днів прострочення); №10 від 30.03.2022 (82 дні прострочення); №1 від 24.03.2022 (82 дні прострочення); №5 від 28.03.2022 (82 дні прострочення); №6 від 28.03.2022 (97 днів прострочення); №4 від 26.03.2022 (97 днів прострочення); №2 від 25.03.2022 (97 днів прострочення); №9 від 30.03.2022 (97 днів прострочення); №8 від 29.03.2022 (92 дні прострочення); №3 від 26.03.2022 (92 дні прострочення); №7 від 29.03.2022 (96 днів прострочення); №8 від 13.04.2022 (105 днів прострочення); №10 від 19.04.2022 (105 днів прострочення); №3 від 06.04.2022 (105 днів прострочення); №13 від 26.04.2022 (105 днів прострочення); №6 від 08.04.2022 (105 днів прострочення); №1 від 01.04.2022 (103 дні прострочення); №7 від 13.04.2022 (103 дні прострочення); №12 від 22.04.2022 (103 дні прострочення); №11 від 22.04.2022 (103 дні прострочення); №4 від 07.04.2022 (103 дні прострочення); №15 від 30.04.2022 (103 дні прострочення); №14 від 29.04.2022 (104 дні прострочення); №2 від 01.04.2022 (104 дні прострочення); №9 від 18.04.2022 (104 дні прострочення); №5 від 07.04.2022 (104 дні прострочення); №16 від 14.05.2022 (104 дні прострочення); №13 від 12.05.2022 (104 дні прострочення); №11 від 12.05.2022 (104 дні прострочення); №5 від 05.05.2022 (104 дні прострочення); №12 від 12.05.2022 (104 дні прострочення); №51 від 05.05.2022 (245 днів прострочення); №33 від 16.06.2022 (115 днів прострочення); №35 від 16.06.2022 (115 днів прострочення); №57 від 29.06.2022 (115 днів прострочення); №53 від 28.06.2022 (115 днів прострочення); №59 від 15.06.2022 (130 днів прострочення); №47 від 22.06.2022 (115 днів прострочення); №19 від 10.06.2022 (120 днів прострочення); №12 від 07.06.2022 (120 днів прострочення); №12 від 07.06.2022 (120 днів прострочення); №23 від 14.06.2022 (123 днів прострочення); №9 від 03.06.2022 (120 днів прострочення); №6 від 02.06.2022 (120 днів прострочення); №3 від 01.06.2022 (120 днів прострочення); №22 від 13.06.2022 (120 днів прострочення); №16 від 10.06.2022 (123 дні прострочення); №21 від 13.06.2022 (123 дні прострочення); №18 від 10.06.2022 (123 дні прострочення); №14 від 09.06.2022 (123 дні прострочення); №11 від 07.06.2022 (123 дні прострочення); №8 від 03.06.2022 (123 дні прострочення); №51 від 27.06.2022 (115 дні прострочення); №39 від 17.06.2022 (115 днів прострочення); №10 від 03.06.2022 (119 днів прострочення); №37 від 17.06.2022 (112 днів прострочення); №55 від 29.06.2022 (112 днів прострочення); №49 від 24.06.2022 (112 днів прострочення); №60 від 30.06.2022 (112 днів прострочення); №41 від 20.06.2022 (112 днів прострочення); №27 від 14.06.2022 (127 днів прострочення); №26 від 14.06.2022 (126 днів прострочення); №46 від 22.06.2022 (111 днів прострочення); №34 від 16.06.2022 (111 днів прострочення); №42 від 20.06.2022 (111 днів прострочення); №59 від 30.06.2022 (111 днів прострочення); №62 від 30.06.2022 (111 днів прострочення); №30 від 15.06.2022 (126 днів прострочення); №38 від 17.06.2022 (111 днів прострочення); №52 від 28.06.2022 (111 днів прострочення); №31 від 15.06.2022 (127 днів прострочення); №44 від 21.06.2022 (112 днів прострочення); №15 від 09.06.2022 (119 днів прострочення); №2 від 01.06.2022 (119 днів прострочення); №20 від 10.06.2022 (119 днів прострочення); №63 від 30.06.2022 (110 днів прострочення); №48 від 24.06.2022 (110 днів прострочення); №28 від 14.06.2022 (125 днів прострочення); №45 від 21.06.2022 (110 днів прострочення); №61 від 30.06.2022 (110 днів прострочення); №40 від 20.06.2022 (110 днів прострочення); №32 від 15.06.2022 (125 днів прострочення); №25 від 14.06.2022 (125 днів прострочення); №58 від 29.06.2022 (110 днів прострочення); №36 від 16.06.2022 (110 днів прострочення); №56 від 29.06.2022 (110 днів прострочення); №50 від 27.06.2022 (110 днів прострочення); №54 від 29.06.2022 (110 днів прострочення); №43 від 20.06.2022 (110 днів прострочення); №4 від 01.06.2022 (118 днів прострочення); №7 від 03.06.2022 (118 днів прострочення); №17 від 10.06.2022 (118 днів прострочення); №13 від 08.06.2022 (118 днів прострочення); №5 від 02.06.2022 (118 днів прострочення); №1 від 01.06.2022 (118 днів прострочення); №24 від 14.06.2022 (118 днів прострочення); №21 від 12.07.2022 (100 днів прострочення); №38 від 21.07.2022 (84 дні прострочення); №43 від 29.07.2022 (84 дні прострочення); №37 від 21.07.2022 (84 дні прострочення); №3 від 01.07.2022 (100 днів прострочення); №18 від 11.07.2022 (100 днів прострочення); №44 від 29.07.2022 (85 днів прострочення); №33 від 18.07.2022 (85 днів прострочення); №2 від 01.07.2022 (100 днів прострочення); №1 від 01.07.2022 (99 днів прострочення); №11 від 06.07.2022 (99 днів прострочення); №25 від 12.07.2022 (100 днів прострочення); №29 від 13.07.2022 (100 днів прострочення); №6 від 04.07.2022 (100 днів прострочення); №9 від 05.07.2022 (100 днів прострочення); №12 від 06.07.2022 (99 днів прострочення); №15 від 07.07.2022 (99 днів прострочення); №41 від 22.07.2022 (84 дні прострочення); №16 від 07.07.2022 (101 день прострочення); №24 від 12.07.2022 (100 днів прострочення); №13 від 06.07.2022 (100 днів прострочення); №4 від 01.07.2022 (99 днів прострочення); №14 від 07.07.2022 (99 днів прострочення); №40 від 22.07.2022 (84 дні прострочення); №35 від 19.07.2022 (84 дні прострочення); №39 від 21.07.2022 (84 дні прострочення); №5 від 01.07.2022 (99 днів прострочення); №10 від 05.07.2022 (101 день прострочення); №20 від 11.07.2022 (101 день прострочення); №31 від 14.07.2022 (101 день прострочення); №42 від 28.07.2022 (86 днів прострочення); №36 від 19.07.2022 (86 днів прострочення); №7 від 04.07.2022 (101 день прострочення); №23 від 12.07.2022 (101день прострочення); №27 від 12.07.2022 (101 день прострочення); №26 від 12.07.2022 (102 дні прострочення); №28 від 13.07.2022 (102 дні прострочення); №30 від 13.07.2022 (102 дні прострочення); №32 від 18.07.2022 (87 дні прострочення); №22 від 12.07.2022 (102 дні прострочення); №34 від 19.07.2022 (87 дні прострочення); №17 від 08.07.2022 (102 дні прострочення); №8 від 04.07.2022 (102 дні прострочення); №19 від 11.07.2022 (102 дні прострочення); №10 від 10.08.2022 (72 дні прострочення); №4 від 05.08.2022 (72 дні прострочення); №8 від 09.08.2022 (72 дні прострочення); №28 від 31.08.2022 (57 днів прострочення); №9 від 09.08.2022 (72 дні прострочення); №1 від 01.08.2022 (72 дні прострочення); №25 від 29.08.2022 (57 днів прострочення); №12 від 12.08.2022 (72 дні прострочення); №18 від 16.08.2022 (57 дні прострочення); №15 від 15.08.2022 (76 днів прострочення); №26 від 29.08.2022 (61 день прострочення); №23 від 29.08.2022 (61 день прострочення); №2 від 03.08.2022 (76 днів прострочення); №11 від 11.08.2022 (76 днів прострочення); №22 від 27.08.2022 (61 день прострочення); №16 від 15.08.2022 (76 днів прострочення); №20 від 23.08.2022 (61 день прострочення); №6 від 08.08.2022 (76 днів прострочення); №5 від 08.08.2022 (78 днів прострочення); №13 від 15.08.2022 (78 днів прострочення); №19 від 16.08.2022 (63 дні прострочення); №14 від 15.08.2022 (78 днів прострочення); №7 від 08.08.2022 (78 днів прострочення); №27 від 30.08.2022 (63 дні прострочення); №24 від 29.08.2022 (63 дні прострочення); №3 від 05.08.2022 (78 днів прострочення); №17 від 16.08.2022 (63 дні прострочення); №21 від 26.08.2022 (63 дні прострочення); №30 від 26.09.2022 (37 днів прострочення); №29 від 24.09.2022 (37 днів прострочення); №18 від 19.09.2022 (38 днів прострочення); №16 від 19.09.2022 (38 днів прострочення); №14 від 16.09.2022 (38 днів прострочення); №22 від 20.09.2022 (37 днів прострочення); №9 від 12.09.2022 (52 дні прострочення); №32 від 30.09.2022 (37 днів прострочення); №3 від 05.09.2022 (52 дні прострочення); №7 від 06.09.2022 (52 дні прострочення); №4 від 05.09.2022 (52 дні прострочення); №12 від 15.09.2022 (52 дні прострочення); №11 від 15.09.2022 (52 дні прострочення); №5 від 05.09.2022 (52 дні прострочення); №20 від 19.09.2022 (37 днів прострочення); №24 від 20.09.2022 (37 днів прострочення); №13 від 16.09.2022 (37 днів прострочення); №25 від 21.09.2022 (37 днів прострочення); №8 від 09.09.2022 (52 дні прострочення); №6 від 05.09.2022 (52 дні прострочення); №1 від 01.09.2022 (52 дні прострочення); №28 від 22.09.2022 (37 днів прострочення); №19 від 19.09.2022 (37 днів прострочення); №15 від 19.09.2022 (37 днів прострочення); №21 від 20.09.2022 (37 днів прострочення); №17 від 19.09.2022 (37 днів прострочення); №10 від 13.09.2022 (52 дні прострочення); №26 від 21.09.2022 (37 днів прострочення); №27 від 22.09.2022 (37 днів прострочення); №23 від 20.09.2022 (37 днів прострочення); №31 від 30.09.2022 (37 днів прострочення); №2 від 03.09.2022 (52 дні прострочення); №8 від 26.10.2022 (14 днів прострочення); №23 від 31.10.2022 (14 днів прострочення); №15 від 28.10.2022 (14 днів прострочення); №6 від 26.10.2022 (14 днів прострочення); №11 від 27.10.2022 (14 днів прострочення); №19 від 31.10.2022 (14 днів прострочення); №22 від 21.10.2022 (13 днів прострочення); №21 від 31.10.2022 (15 днів прострочення); №10 від 27.10.2022 (15 днів прострочення); №1 від 10.10.2022 (28 днів прострочення); №5 від 18.10.2022 (13 днів прострочення); №18 від 28.10.2022 (13 днів прострочення); №2 від 11.10.2022 (28 днів прострочення); №13 від 27.10.2022 (13 днів прострочення); №7 від 26.10.2022 (13 днів прострочення); №9 від 26.10.2022 (13 днів прострочення); №24 від 31.10.2022 (15 днів прострочення); №3 від 12.10.2022 (28 днів прострочення); №4 від 17.10.2022 (13 днів прострочення); №16 від 28.10.2022 (13 днів прострочення); №14 від 28.10.2022 (15 днів прострочення); №12 від 27.10.2022 (15 днів прострочення); №17 від 28.10.2022 (15 днів прострочення); №20 від 31.10.2022 (13 днів прострочення); №5 від 04.01.2023 (1 день прострочення); №3 від 04.01.2023 (1 день прострочення); №13 від 09.01.2023 (1 день прострочення); №8 від 05.01.2023 (1 день прострочення); №12 від 05.01.2023 (7 днів прострочення); №7 від 05.01.2023 (7 днів прострочення); №4 від 05.01.2023 (7 днів прострочення); №14 від 09.01.2023 (8 днів прострочення); №9 від 05.01.2023 (8 днів прострочення); №10 від 05.01.2023 (8 днів прострочення); №5 від 06.02.2023 (1 день прострочення); №12 від 12.02.2023 (1 день прострочення); №9 від 10.02.2023 (1 день прострочення); №2 від 02.02.2023 (2 дні прострочення); №21 від 15.02.2023 (2 дні прострочення); №6 від 07.02.2023 (2 дні прострочення); №17 від 14.02.2023 (1 день прострочення); №11 від 10.02.2023 (1 день прострочення); №13 від 13.02.2023 (1 день прострочення); №1 від 02.02.2023 (1 день прострочення); №7 від 08.02.2023 (1 день прострочення).

Суд відзначає, що правове регулювання особливостей реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних міститься у пункті 192.1. статті 192 ПК України, яка визначає, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної не може бути зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних пізніше 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складений такий розрахунок коригування.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Тобто, вказаним положенням, унормовано, що у випадку зміни обсягів постачання чи ціни постачання, продавець має скласти розрахунок коригування до раніше складеної і зареєстрованої ним податкової накладної та направити його покупцю, який зобов`язаний здійснити його реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до абзаців 14 та 18 пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, який для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Тобто, ПК України встановлено 15 денний термін для реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних складених постачальником товарів/послуг в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуги, і відлік такого строку починається з дня наступного за днем отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Суд зазначає, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту: «За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Так, карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 07 березня 2022 року (далі - Закон №2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон №2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом №2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон №2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Із змісту вказаного положення суд робить висновок, що законотворець вводячи таке положення не мав на меті скасувати чи виключити із правого регулювання податкових правовідносин норми, котрі стосуються законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій, натомість єдиною метою такого положення був, виключно, намір тимчасово, протягом існування такого положення, зупинити застосування норми щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних. При цьому дія відповідних положень не зупинялась.

Проте, в подальшому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-IX (набрав чинності 01.08.2023) підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладено в новій редакції, за якої ПК України вже не містив ні положення зі змістом: «При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються» ні подібної норми чи аналогічної норми.

Відтак, із вказаного вбачається, що починаючи із 01.08.2023 норма ПК України, яка тимчасово не дозволяла застосовувати положення законодавства щодо мораторію на штрафні санкції перестала існувати, отже більше не діє, що означає, що відповідні положення про мораторій можуть застосовуватись і обмежень в їх застосуванні за жодним критерієм ПК України більше не містить.

Отже, з 01.08.2023 положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України з огляду на те, що його не скасовано, не виключено, не зупинено - є діючим, а тому суд не вбачає підстав для його не застосування.

Поряд з цим суд враховує, що положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містить чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, тобто по 30.06.2023.

При цьому, згідно з пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

З огляду на вказане суд зауважує, що на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення 01.03.2024, ПК України не містив жодних обмежень чи заборон на застосування положень законодавства, пов`язаних із мораторієм на застосування штрафних санкцій, в тому числі щодо положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. При цьому, діюче станом на 08.01.2024 положення пункту 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України імперативно вимагало застосовувати саме норми, які є діючими в момент їх застосування, отже і норму пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

В межах розгляду даного спору судом з`ясовано, що реєстрація в ЄРПН із вказаних в додатку до податкового повідомлення-рішення податкових накладних/розрахунків коригування відбулась в період із 04.10.2022 по 06.03.2023 (включно), тобто в період дії встановленого карантину зумовленого (COVID-19), отже в період дії темпорального критерію вказаного в пункті 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Таким чином, з огляду на те, що на момент реєстрації вказаних податкових накладних/розрахунків коригування діяла заборона на застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, зокрема, за несвоєчасну реєстрацію ПН/РК в ЄРПН під час дії карантину згідно пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, з урахуванням приписів пункту 11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України про застосування діючих положень та при умові відсутності прямих діючих законодавчих обмежень на застосування норм про мораторій, суд вбачає за можливе застосувати до спірної ситуації положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України та визнати протиправним застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію вказаних вище ПН/РК.

Надаючи оцінку вищенаведеним правовим нормам, а саме пункту 52-1 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, суд зазначає, що на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (08.01.2024) положення пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України дійсно містить правове регулювання механізму звільнення від відповідальності за певні діяння, однак ні положенням пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, ні іншими положеннями ПК України, ні іншими нормативно-правовими актами не скасовано чи/або не зупинено дію положень пункту 52-1 ПК України, яким встановлені заборона щодо застосування штрафів.

Тобто, на момент прийняття оскаржуваного рішення, положення ПК України містило дві правові норми, які припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів і стосуються питання звільнення від відповідальності за порушення податкового законодавства, зокрема, положення п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яке встановлює мораторій на застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, та положення пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» за яким можна звільнити від відповідальності за податкові правопорушення за умови неможливості виконання податкових обов`язків, що підтверджено відповідними документами.

Втім, положеннями пункту 56.21 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 по справі №380/671/20 вказано, що сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Вищенаведеною нормою охоплюються не лише очікування платника почуватися захищеним, а й відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Таким чином, оскільки вищенаведені положення ПК України дають підстави стверджувати про існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків, тому слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в умовах правової невизначеності (існування двох норм) покладає на позивача додатковий надмірний тягар та суперечить принципу правової визначеності та стабільності.

Крім того, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем було порушено, в тому числі, й принцип захисту законних очікувань позивача на звільнення від відповідальності на підставі діючого положення ПК України.

У пункті 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №260/81/19 зроблено висновок про те, що за правилами Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платника податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа Сєрков проти України. Заява №39766/05, пункт 43)

Продовжуючи розгляд справи суд встановив, що серед згаданих вище 276 податкових накладних/розрахунків коригування за які застосовано штрафи, є також і такі, що виписані до 24.02.2022 (до введення воєнного стану), а саме: №20 від 08.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №36 від 14.02.2022 (застосовано штраф у сумі 666,67 грн.); №24 від 09.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №57 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №14 від 05.02.2022 (застосовано штраф у сумі 900,00 грн.); №29 від 11.02.2022 (застосовано штраф у сумі 900,00 грн.); №53 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №61 від 18.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №65 від 20.02.2022 (застосовано штраф у сумі - 833,33 грн); №76 від 23.02.2022 ((застосовано штраф у сумі 1493,33 грн.); №75 від 23.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №63 від 18.02.2022 (застосовано штраф у сумі 833,33 грн.); №49 від 16.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №56 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №58 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 833,33 грн.); №72 від 23.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №62 від 18.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №42 від 15.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №77 від 23.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №67 від 21.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №54 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №74 від 23.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №64 від 18.02.2022 (застосовано штраф у сумі 916,67 грн.); №71 від 22.02.2022 (застосовано штраф у сумі 833,33 грн.); №70 від 22.02.2022 (застосовано штраф у сумі 833,33 грн.); №69 від 22.02.2022 (застосовано штраф у сумі 833,33 грн.); №66 від 21.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №60 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 700,00 грн.); №47 від 16.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.); №68 від 21.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №59 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 800,00 грн.); №73 від 23.02.2022 (застосовано штраф у сумі 200,00 грн.); №55 від 17.02.2022 (застосовано штраф у сумі 933,33 грн.)

Відповідач обґрунтовує законність таких штрафів твердженням про невиконання позивачем приписів Закону №2260-IX, яким підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено у новій редакції за якої позивач мав зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН до 15 липня 2022 року, за що було і застосовано штрафні санкції.

З огляду на вказане, варто зауважити, що з буквального змісту підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, вбачається, що воно стосується податкових обов`язків, в тому числі обов`язку з реєстрації податкових накладних, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року.

Проте, слід звернути увагу, що вказані вище податкові накладні/розрахунки коригування №20 від 08.02.2022, № 36 від 14.02.2022, №24 від 09.02.2022, №14 від 05.02.2022, №29 від 11.02.2022, є такими, що виписані до 24.02.2022, а тому термін виконання обов`язку із реєстрації таких накладних почався і припадав до 24 лютого 2022 року.

Законом України №2260-IX законодавець з 27 травня 2022 року відновив зупинені з 7 березня 2022 року строки реєстрації податкових накладних та встановив конкретний перелік податкових накладних (це накладні термін реєстрації яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року), за не реєстрацію яких у визначений законодавством строк, платник податків, що має можливість виконувати податкові обов`язки (тобто у визначеному підзаконним нормативно-правовим актом не підтвердив неможливість виконання обов`язків), підлягає відповідальності у вигляді штрафних санкцій.

Проте Закон №2260-IX не визначив жодних окремих правил щодо реєстрації тих податкових накладних, граничний термін реєстрації яких настав до 24.02.2022.

Фактично з 27.05.2022 року усі платники, які не зареєстрували податкові накладні, граничний строк реєстрації яких припав до 24 лютого 2022 року, автоматично підлягали відповідальності.

При цьому, відповідний Закон №2260-ІХ був опублікований 26 травня 2022 року в умовах воєнного стану, обмеженого часу роботи електронних сервісів податкових органів та за відсутності завчасного попереднього роз`яснення змісту та наслідків прийняття цього законодавчого акта для платників податків, які були впевнені, що захищені карантинними та воєнними мораторіями на застосування штрафних санкцій.

Внаслідок набрання чинності з 27 травня 2022 року нових норм, єдиним можливим способом уникнення застосування штрафних санкцій внаслідок несвоєчасної реєстрації податкових накладних, складених у період карантину, але до початку воєнного стану - була їх реєстрація у строк до 26 травня 2022 року, однак цього зробити фізично не було можливості, адже ЄРПН не функціонував до 26.05.2022.

Так, згідно листа ДПС України від 05.05.2023 №2330/3/99-00-20-02-05-09 ДПС для забезпечення захисту інформації на період воєнного стану в Україні обмежено роботу публічних електронних реєстрів, у тому числі роботу Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН). Роботу ЄРПН зупинено 24.02.2022 року.

Також повідомлено, що про роботу електронних сервісів ДПС інформував платників на вебпорталі (https://tax.gov.ua) та у соціальних мережах. Так, 24 лютого 2022 року в офіційному телеграм-каналі ДПС було опубліковані повідомлення наступного змісту: «До уваги платників податків! Державна податкова служба повідомляє, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану, з метою захисту прав платників та вжиття заходів щодо інформаційної безпеки повідомляє про можливе обмеження надання електронних сервісів (у тому числі зупинення деяких) та доступу до Електронного кабінету. Просимо вибачення за тимчасові незручності. Про повне відновлення електронних сервісів буде поінформовано додатково. При виникненні додаткових запитань, в тому числі щодо режиму роботи інформаційно-комунікаційних систем, відповідну інформацію можна отримати за телефоном контакт-центру 0 800 501 007 (напрямок « 0»). Додатково повідомляємо, що ненарахування штрафів та/або пені за порушення, що були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) у програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичною розрахунку штрафів та/або пені за порушення податкового законодавства».

Далі у вказаному листі зазначено, що відповідно до змін, внесених до Податкового кодексу України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ, які набрали чинності з 27.05.2022 року, роботу ЄРПН відновлено з 27.05.2022 року, про що платників повідомлено на вебпорталі ДПС (https://tax.gov.ua/media-tsentr/novini/585465.html). Враховуючи наведене, ЄРПН не функціонував з 24.02.2022 по 26.05.2022 (включно).

Наведене вказує, що законодавець не створив умов, за яких можна у розумні строки зареєструвати податкові накладні, які складені до 24.02.2022.

Аналіз норм Закону №2260-ІХ у контексті принципу правової визначеності, принципу належного урядування та наявності легітимної мети втручання держави у майнові права платника податків було здійснено Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 року у справі №380/7070/23, де суд касаційної інстанції вказав, що фактично з 27.05.2022 року платники податків, які не зареєстрували податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені з 1 лютого 2022 року до травня 2022 року, отримали додатковий час для їх реєстрації в ЄРПН без застосування штрафних санкцій до 15.07.2022 року, натомість, ті платники податків, які склали податкові накладні по 31 січня 2022 року й не зареєстрували їх до 26 травня 2022 року, хоч і були попередньо безумовно звільнені від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію таких на підставі пункту 52-1 та пункту 69 Перехідних положень ПК України, тобто були захищенні нормами, що запроваджували як карантинний, так і воєнний мораторій на застосування штрафних санкцій, фактично не отримали додаткового часу для реєстрації податкових накладних без застосування таких.

Відтак, необхідний перехідний період для податкових накладних, складених по 31 січня 2022 року не був уведений в дію, не надав таким положенням законодавець й ретроспективної дії. Наведене також є проявом порушення принципу рівності податкового законодавства.

При цьому, потрібно враховувати, що правові ситуації, які пов`язані з можливістю або неможливістю в період воєнного стану реєструвати податкові накладні, є за своєю суттю ідентичними як щодо податкових накладних, складених починаючи з лютого 2022 року, так і щодо тих, які були складені раніше, але не були своєчасно зареєстровані з огляду на надзвичайні обставини - пандемію ковід та воєнний стан.

В обох випадках йдеться про запровадження мораторію на застосування штрафних санкцій. В обох випадках законодавство спочатку пов`язувало припинення мораторію з припиненням існування самих надзвичайних обставин - ковідної пандемії або воєнного стану відповідно.

Разом із тим, встановлюючи особливості виконання раніше невиконаного обов`язку, законодавчий орган вдався до невиправданого розмежування правових наслідків для податкових накладних, складених після 1 лютого 2022 року та до цієї дати.

Фактично в такий спосіб було встановлено різну відповідальність за вчинення однакових за своєю суттю діянь - несвоєчасну реєстрацію податкових накладних після припинення мораторію.

Водночас, умови юридичної відповідальності визначаються характером діяння, за яке така відповідальність установлюється. Відмінність у заходах відповідальності не може зумовлюватися «випадковими» чинниками, зокрема, недосконалістю законодавчої техніки, коли однакові за характером діяння мають різні умови покарання за них.

За подібних обставин, принцип верховенства права та заборона на дискримінацію платників податків, передбачена підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 ПК України, вимагають застосування однакових умов притягнення до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію всіх податкових накладних, на які до 27 травня 2022 року поширювалася дія мораторію - як «ковідного», так і «воєнного».

Відтак, виходить, що відповідач не врахував всіх юридично значимих аспектів та формально підійшов до ситуації із реєстрації позивачем податкових накладних/розрахунків коригування чим спричинив накладення на позивача додаткового надмірного тягаря, що є порушенням основоположних принципів верховенства права та принципу належного урядування.

Аналогічного висновку, сформованого на аналогічних до вище викладених мотивах дійшов і Верховний Суд у постанові від 22.02.2024 по справі №420/19335/22.

За сукупністю вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 01.03.2024 року №00/11227/2403, а тому, в цілому, викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність оскаржуваного рішення критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2024 року №00/11227/2403 про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суми штрафу в розмірі 346226, 57 грн. (триста сорок шість тисяч двісті двадцять шість гривень 57 копійок) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 3462, 27 грн. (три тисячі чотириста шістдесят дві гривні 27 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.