Справа № 360/359/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року справа №360/359/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 360/359/24 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання довідки про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 року по 22.09.2023 рік включно;

- зобов`язати надати довідку про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 року по 22.09.2023 включно;

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 22.09.2023 року;

- зобов`язати нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майно за період з 20.08.2018 року по 22.09.2023 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року позов задоволений:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання позивачу довідки про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 по 22.09.2023;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 скласти та надати позивачу довідку про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 по 22.09.2023;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби;.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби за період з 20.08.2018 по 22.09.2023.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції, в порушення ст. 121 КАС України, не були з`ясовані та не перевірені доказами причини пропуску позивачем строку на звернення до суду, а рішення суду в цій частині є немотивованим.

В позовній заяві позивач ОСОБА_2 , на виконання п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, зазначив, що ним не подавалось іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав. Цим самим позивач позбавив суд можливості бути обізнаним про вже розглянутий спір з даного предмету та постановлення судового рішення у справі № 360/1393/23 за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції не прийняв до уваги та не надав належної оцінки тим обставинам, що позовні заяви ОСОБА_2 з позовними вимогами у вищевказаних справах є ідентичними, та у справі 360/1393/23 вже винесено судове рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог. Про наявність таких обставин відповідач повідомляв суд у своєму відзиві на позовну заяву. вказував

Таким чином, у провадженні Луганського окружного адміністративного суду знаходились у одного судді дві справи, а саме: №360/1393/23 та №360/359/24, про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за результатами якого прийняті два різні судові рішення.

Зважаючи на викладене, вважає, що судом першої інстанції істотно порушено п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2018 №216 солдата запасу ОСОБА_2 прийнято в добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС-100915/630А. Вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Військовослужбовця зараховано на котлове забезпечення з 20 серпня 2018 року (у їдальню бригадного полігону на табірний збір) (а.с. 18).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274 молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_2 , колишнього гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який з 30 березня 2023 року перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 22 вересня 2023 року №210-РС з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б», з 22 вересня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення виключено з 22 вересня 2023 року і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40).

Під час звільнення з ОСОБА_2 не було проведено розрахунку щодо компенсації вартості речового майна, внаслідок чого він звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 щодо виплати такої компенсації.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 360/1393/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

12.02.2024 (вх.№ 6271 від 02.03.2024) ОСОБА_2 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з завою, відповідно до якої просив видати йому довідку про розмір компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.08.2018 по 31.12.2022, а також нарахувати та виплатити грошову компенсацію речового забезпечення за період з 20.08.2018 по 22.09.2023.

Листом відповідача №4325 від 15.03.2024 року повідомлено, що питання видачі довідки, нарахування та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно було досліджено Луганським окружним адміністративним судом по справі № 360/1393/23. Оскільки Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1393/23 від 16 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог, військова частина НОМЕР_1 вважає, що відсутні підстави для видачі довідки, нарахування та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_2 (а.с. 42).

За ч. 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178), пунктами 2, 3 якого визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

За п. 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 червня 2017 року за № 797/30665 (далі - Інструкція № 475), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно відповідно до затвердженого Урядом Порядку № 178.

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, яке не було отримане під час проходження служби. Закупівельна вартість речового майна, що використовується для нарахування грошової компенсації, доводиться ВРЗ до військових частин на початку року.

Отже, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Застосовування в пункті 3 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.10.2018 у справі №803/756/17, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем подано заяву про видачу довідки щодо розміру компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.08.2018 по 31.12.2022, а також нарахування та виплату йому грошової компенсації речового забезпечення за період з 20.08.2018 по 22.09.2023.

Військова частина повідомила щодо відсутності підстав для нарахування та виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1393/23 від 16 лютого 2024 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Суд вважає такі твердження відповідача безпідставними та необґрунтованими, оскільки відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач з відповідним рапортом не звертався, тому у відповідача не виникло обов`язку здійснити виплату компенсації за неотримане речове майно, оскільки право ініціювати виплату вказаного виду компенсації належить виключно військовослужбовцю.

Тобто, на момент розгляду справи № 360/1393/23 підставою для відмови була саме відсутність заяви (рапорта) позивача про компенсацію вартості речового майна.

Тоді як, в спірних правовідносинах позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про розмір компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.08.2018 по 31.12.2022, а також нарахування та виплату йому грошової компенсації речового забезпечення за період з 20.08.2018 по 22.09.2023, вже після ухвалення судом рішення.

Тобто, вимоги позивача фактично спрямовані на отримання компенсації вартості речового майна і у справі № 360/1393/23, і у цій справі, проте підстави є зовсім різними, а отже посилання відповідача на рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1393/23 від 16 лютого 2024 року є незмістовними.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд враховує наступне.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274 ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 22.09.2023 і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цим наказом не було визначено виплату ОСОБА_2 грошової компенсації вартості речового майна, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду щодо оскарження протиправних дій відповідача. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 360/1393/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено з підстав відсутності звернення ОСОБА_2 з відповідним рапортом, що, як наслідок, не спричинило обов`язку військової частини НОМЕР_1 здійснити виплату компенсації за неотримане речове майно, оскільки право ініціювати виплату вказаного виду компенсації належить виключно військовослужбовцю.

Крім того, в цій справі, ОСОБА_2 12.02.2024 (вх.№ 6271 від 02.03.2024) звернувся до військової частини НОМЕР_1 із завою, відповідно до якої просив видати йому довідку про розмір компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 20.08.2018 по 31.12.2022, а також нарахувати та виплатити грошову компенсацію речового забезпечення за період з 20.08.2018 по 22.09.2023.

Отже, підставою даного позову є наслідки за результатами розгляду відповідачем заяви ОСОБА_2 від 12.02.2024 відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 №4325, якою позивачу було відмовлено у видачі довідки, а також нарахуванні та виплаті грошової компенсації речового забезпечення. Натомість до суду з цим позовом ОСОБА_2 звернувся 11.04.2024, відповідно позивачем не пропущено строк на звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання позивачу довідки про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 по 22.09.2023;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 скласти та надати позивачу довідку про вартість неотриманого речового майна за період з 20.08.2018 по 22.09.2023;

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби;.

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби за період з 20.08.2018 по 22.09.2023.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 360/359/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 30 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв