Справа № 140/7438/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7438/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) через свого представника звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1719 від 10.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з відповіді ГУ ДПС у Рівненській області №7661/6/03-20-13-02-06 від 22.05.2024 позивачу стало відомо про наявність у неї податкового боргу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, що виник відповідно до податкових повідомлень-рішень форми «Ф» №0-1719 від 19.08.2022 та №0-1719 від 10.05.2023. З долученої до даної відповіді копії корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №0-1719 від 10.05.2023 встановлено, що сума зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні становить 130 422, 50 грн, податковий період - 2022 рік, назва платежу - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Позивач не згідна із податковим повідомленням-рішенням №0-1719 від 10.05.2023, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.05.2020 нею придбано у Нововолинської міської ради приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4», загальною площею 2006,5 кв.м. за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Княгині Ольги № 72. Згідно інформації із Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (витяг №107) об`єкт нерухомого майна визначено як: «приміщення будівлі котельні Південно-Східного району».

Вказує, що згідно з додатком №1 до рішення Нововолинської міської ради від 14.07.2021 №7/19 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік», ставка податку за кодом 1274.5 Будівлі з облаштування населених пунктів господарські (присадибні) будівлі -допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції для фізичних осіб становить «0».

Таким чином, оскільки органом місцевого самоврядування для такого виду нерухомого майна, як котельні, у 2022 році встановлена ставка податку «0», позивачка вважає, що у відповідача були відсутні підстави для нарахування їй 130422,50 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік.

З огляду на вказане, просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.29). Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

28.08.2024 представником ГУ ДПС у Рівненській області через систему «Електронний суд» подано письмовий відзив на позову заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, та інформаційних ресурсів Державної податкової служби України, що знаходяться в розпорядженні Головного управління ДПС у Рівненській області, у власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нерухомого майна: приміщення будівлі котельні Південно-Східного району площею 2006,5 м.кв за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване за позивачем з 17.07.2020 по 06.09.2022.

Зазначає, що наявна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не конкретизує належність даної котельні до господарських (присадибних) будівель. Також у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про наявність господарських (присадибних) будівель, до яких допоміжною є вказана котельня.

Окрім того, на сайті Нововолинської міської ради Волинської області розміщене рішення від 17.09.2020 №39/29 «Про надання земельних ділянок в оренду та постійне користування» в пункті 2 якого зазначено «припинити КП «Нововолинськтеплокомуненерго» право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4740 га кадастровий номер :02:052:0041 за адресою: вул. Княгині Ольги, 72 для обслуговування будівлі котельні Південно-Східного району та надати дану земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 терміном на 10 (десять) років у зв`язку з відчуженням нерухомого майна.»

На переконання представника відповідача, вказані обставини підтверджує той факт, що будівля котельні жодним чином не відноситься до господарських (присадибних) будівель, як визначено п.п. 14.1.129 прим. 1 п. 14.1 ст. 14 ПКУ.

Відтак, контролюючим органом правомірно визначено суму податкового зобов`язання за податковий період 2022 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 130422,5 грн, про що винесено податкове повідомлення-рішення від 10.05.2023 року №0-1719.

03.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача акцентує увагу суду на тому, що, здійснюючи донарахування податку відповідач не довів чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

02.10.2024 представником ГУ ДПС у Рівненській області через систему «Електронний суд» надіслано до суду копію оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.05.2023 року №0-1719.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

20.05.2020 між територіальною громадою міста Нововолинська Волинської області в особі Нововолинської міської ради Волинської області (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації відповідно до якого продавцем передано, а покупцем набуто у власність об`єкт малої приватизації, а саме: приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14-15).

Державна реєстрація права власності за позивачем на приміщення будівлі котельні Південно-Східного району здійснена 17.07.2020 (номер запису про речове право 37362176), що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.39)

На підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2022, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г., позивач відчужила приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м. (далі також приміщення котельні, об`єкт нерухомого майна), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 (а.с.12-13).

Припинення права власності на приміщення котельні за позивачем відображено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення 64713059) (а.с.39 зворот).

Таким чином, у період 17.07.2020 по 06.09.2022 ОСОБА_1 була власником вказаного вище об`єкту нерухомого майна.

10.05.2023 ГУ ДПС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення №0-1719 про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання у розмірі 130422,50 грн за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період-2022 рік (а.с.7, 83).

Листом №7661/6/03-20-13-02-06 від 22.05.2024 ГУ ДПС у Рівненській області повідомило представника позивача про те, що згідно даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» станом на 20.05.2024 податковий борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичним особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 становить 250812,50 гривень. Податковий борг виник відповідно до податкових повідомлень рішень форми «Ф» №0-1719 від 19.08.2022 та №0-1719 від 10.05.2023 (а.с.6).

Як випливає з відомостей програмного забезпечення «Діловодство спеціалізованого суду» заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.08.2022 №0-1719 в сумі 120390,00 грн стягнута з позивача в дохід бюджету на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі №460/19454/23.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням №0-1719 від 10.05.2023, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Отже, спір між сторонами виник з підстав обґрунтованості нарахування ГУ ДПС у Рівненській області позивачу суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податковим кодексом України(далі також - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 36.1 - 36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

За змістом п.10.1 ст. 10, п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю є податком на майно та належать до місцевих податків.

Стаття 266 ПК України регулює питання, пов`язані з податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, згідно із пп.266.1.1 п.266.1ст. 261 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп.14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.

До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

В силу положень пп.266.3.1 ст. 266 цього ж кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до положення пп.266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 17.07.2020 по 06.09.2022 була власником приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Пунктом 10.3. ст.10 ПК України передбачено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п.12.3. ст.12 ПК України).

За підп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України на території Нововолинської міської територіальної громади на 2022 рік, встановлені рішенням Нововолинської міської ради Волинської області 8 скликання від 14.07.2021 №7/19 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік».

Пунктом 2 даного рішення визначено, що; платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на території Нововолинської міської територіальної громади; об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є: об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка; базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є: загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Розмір ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в залежності від класифікації будівлі та споруд, визначено у додатку №1 до рішенням Нововолинської міської ради Волинської від 14.07.2021 №7/19.

У позові позивач стверджує, що належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м. належить до господарських (присадибних) будівель допоміжних (нежитлових) приміщень, а тому в силу положень додатку 1 до рішення Нововолинської міської ради Волинської від 14.07.2021 №7/19 ставка податку для такого коду об`єкту нежитлової нерухомості має становити - 0%.

Досліджуючи питання про те до якого класу (типу) нежитлової нерухомості відноситься належний позивачці на праві власності об`єкт нерухоме майно суд зазначає наступне.

Станом на момент прийняття оскаржуваного в межах даної справи податкового повідомлення- рішення функціональне призначення об`єкта нерухомості визначалося згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, введеним в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507. Даний класифікатор призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Посилання на даний класифікатор та відповідні класи нерухомого майна, що визначені у ньому, містить і згадуване рішення Нововолинської міської ради Волинської від 14.07.2021 №7/19.

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №822/2624/16 класифікатор ДК018-2000 використовується для визначення статусу нежитлового приміщення, від якого залежить ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації на об`єкт нерухомого майна.

Наявна в матеріалах справи Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 8, 39), договори купівлі-продажу майна (а.с.12-15,) не містить даних про класифікацію спірного об`єкта нерухомого майна, що перебував у власності позивачки.

Разом з тим, при дослідженні цього питання суд враховує наступне.

Як випливає із пункту 2.1. розділу «Порядок розрахунків за придбаний об`єкт приватизації» договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 20.05.2020 приміщення вказаної котельні віднесено до об`єктів приватизації, продаж якого здійснено згідно з рішенням Нововолинської міської ради Волинської області від 24.12.2019 №33/6 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності міста Нововолинська, що підлягають приватизації у 2020 році», рішеннями виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 28.12.2019 №419 «Про утворення аукціонної комісії», від 17.01.2020 № 7 «Про затвердження протоколу засідання аукціонної комісії для продажу об`єкта малої приватизації» та протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-04-01-00257-3 від 04.05.2020, рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 13.05.2020 №129 «Про затвердження протоколу про результати електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації: приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м., за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Ольги Княгині, будинок №72» (а.с.14 зворот).

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим визначені Законом України №2269-VIII від 18.01.2018 «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі також Закон №2269-VIII).

Статтею 15 Закону №2269-VIII передбачено, що об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 21 Закону №2269-VIII (в редакції, що діяла на момент проведення приватизації приміщення котельні) органи приватизації здійснюють відповідно до законодавства комплекс заходів щодо забезпечення прозорості приватизації, висвітлення приватизаційних процесів шляхом оприлюднення в засобах масової інформації (на веб-сайті органів приватизації, в офіційних друкованих виданнях органів приватизації, у мережі Інтернет та/або на радіо, телебаченні, рекламних щитах) повідомлень про хід і результати приватизації. Обов`язковому оприлюдненню підлягають: переліки об`єктів, що підлягають приватизації; інформація про об`єкти, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.

Згідно із частиною 3 вказаної статті 21 Закону №2269-VIII в інформаційному повідомленні про приватизацію державного або комунального майна обов`язково зазначаються, зокрема, і дані про будівлі (споруди, нежитлові приміщення) та земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації (місцезнаходження, кадастровий номер (за наявності), площа, цільове призначення земельної ділянки, інформація про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або на праві користування, інформація про наявність обтяжень на земельну ділянку), функціональне використання будівель (споруд, нежитлових приміщень) та умови користування ними.

Як встановлено судом, інформація про хід приватизації приміщення котельні Південно-Східного району «літера Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м., за адресою: Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Ольги Княгині, будинок №72 розміщено на офіційному вебсайті «Прозорро.Продажі»

Так, розділ «Інформація про об`єкт приватизації» інформаційного повідомлення про лот (https://prozorro.sale/planning/UA-AR-P-2019-12-27-000014-1/) вказано наступний опис та характеристики «Приміщення будівлі котельні Південно-Східного району «літер Б-4» загальною площею 2006,5 м2»:

склад об`єкта приватизації. Стислий опис приміщення: приміщення чотирьохповерхове, фундамент-бетонний блок, стіни-цегляні, покрівля-рулонна руберойдна, перекриття-з/б панелі, підлога-бетонна, сходи, інженерне обладнання-електрика, водопровід, каналізація, опалення. На даний час об`єкт не експлуатується;

характеристики: класифікатор - 04211000-0 Промислова заводська, фабрична будівля та їх частини; додатковий класифікатор:125 Будівлі промислові та склади; кількість одиниць:2006,5 метри квадратні.

На вказаному ресурсі розміщено і копію технічного паспорту на приміщення котельні (https://procedure.prozorro.sale/api/documents/public/a73ad2a2512f44f69b978b9298ceb41e), що виданий 16.05.2016 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» і посилання на який міститься у пункті 1.2. договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 20.05.2020 (а.с.14).

Таким чином, з інформації та копій технічних документів, що розміщені на вебпорталі «Прозорро.Продажі» щодо приватизації будівлі котельні Південно-Східного району «літер Б-4» загальною площею 2006,5 кв.м., значиться, що вказаний об`єкт нерухомого майна відноситься до класу 125 «Будівлі промислові та склади», що визначений Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

В свою чергу, в розумінні рішення Нововолинської міської ради Волинської області 8 скликання від 14.07.2021 №7/19 «Про встановлення ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік» такий клас будівель як 125 «Будівлі промислові та склади» підлягають оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінним від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Відтак, твердження позивача щодо належності приміщення котельні до класу господарських (присадибних) будівель допоміжних (нежитлових) приміщень та необхідності застосування до такого класу нежитлової нерухомості ставки податку у розмірі 0% не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

У спірному випадку позивач, як власник приміщення котельні, є платником податку.

Перевіряючи правильність обрахунку ГУ ДПС у Рівненській області податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно податкового повідомлення-рішення №0-1719 від 10.05.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до наданого представником відповідача розрахунку оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (а.с.83 зворот) випливає, що ГУ ДПС у Рівненській області визначено суму податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно за усі 12 місяців 2022 року.

Суд не погоджується з такими розрахунками податкового органу, з огляду на наступне.

Порядок обчислення сум податку в разі зміни власника об`єкта оподаткування податком у звітному періоді визначено п. 266.8. Податкового кодексу України.

Так, пп. 266.8.1. п. 266.8. ПК України визначено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2022 відчужила приміщення котельні в користь нового власника (а.с.12-13).

06.09.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення 64713059) зареєстровано припинення права власності на приміщення котельні за позивачем (а.с.39 зворот).

У поданому відзиві на позовну заяву представник ГУ ДПС у Рівненській області також не заперечується факт перебування у власності позивача приміщення котельні до 06.09.2022.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №0-1719 від 10.05.2023 в частині визначення позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно за вересень-грудень 2022 року в сумі 43474,16 грн (10868,54 грн х 4) є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1304,23 грн згідно платіжної інструкції від 14.06.2024 (а.с.5).

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 434,70 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №0-1719 від 10.05.2023 в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно в сумі 43 474 гривень16 копійок.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 434,70 грн (чотириста тридцять чотири гривні 70 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок 12, Код ).

Суддя Н.В. Стецик