Справа № 820/4964/16
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 р. Справа № 820/4964/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 820/4964/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби , Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області , Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року по справі №820/4964/16 в частині зобов`язання СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 554374,00 грн., у тому числі щодо узгодження суми зменшеної податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 року встановивши належним та ефективним способом виконання судового рішення наступний - стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 554 374,00 гривні (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят чотири гривні нуль копійок).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року по справі № 820/4964/16 заяву представника позивача про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 820/4964/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року по справі № 820/4964/16 та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву ТОВ «Слобожанський миловар» про зміну способу та порядку виконання судового рішення. Змінити спосіб і порядок виконання судового рішення по справі №820/4964/16 в частині зобов`язання СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 554374,00 грн., у тому числі щодо узгодження суми зменшеної податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 року встановивши належним та ефективним способом виконання судового рішення наступний -стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 554 374,00 гривні (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят чотири гривні нуль копійок).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що з моменту набрання судовим рішенням законної сили у справі № 820/4964/16, що відбулося 03 квітня 2017 року і по даний час, підприємство не отримало бюджетне відшкодування ПДВ за лютий 2014 року, а отже спосіб та порядок передбачений судовим рішенням не є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення суть якого зводилась до захисту майнового права позивача отримати податок на додану вартість Державного бюджету України.

У відповідності до п.1 та п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, а також, відсутність клопотань від сторін справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» (далі - ТОВ «Слобожанський миловар») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:

визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС України (далі - СДПІ по роботі з ВВП у м. Харкові) та Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України (далі - Слобожанська ОДПІ) щодо ненадання висновку до органу Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування в розмірі 554374,00 грн., зменшеного податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 за лютий 2014 року, яке було скасоване судовим рішенням, що набрало законної сили;

стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Слобожанський миловар» бюджетне відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року в розмірі 554374,00 грн. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність СДПІ по роботі з ВВП у м. Харкові щодо ненадання висновку до Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування в розмірі 554374,00 грн., зменшеного податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 за лютий 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 скасовано в частині відмови в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Слобожанський миловар» та прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ТОВ «Слобожанський миловар» задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Слобожанської ОДПІ щодо ненадання у встановлений строк органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про бюджетне відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість у розмірі 554374,00 грн., зменшеного податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 за лютий 2014 року.

Зобов`язано СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 554374,00 грн., у тому числі щодо узгодження суми зменшеної податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 по справі №820/4964/16 залишено без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Садова, 10, м.Дергачі, Харківська область, 62300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Слобожанський миловар (вул. Сумський шлях, 53, с.Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 07 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС (вул. Благовіщінська, 30, м.Харків, 61052, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Слобожанський миловар (вул. Сумський шлях, 53, с.Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 07 коп.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01.12.2020 року по справі № 820/4964/16 касаційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (правонаступник Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби) залишено без задоволення.

Касаційну скаргу Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задоволено.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №820/4964/16 в частині задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності Слобожанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо ненадання у встановлений строк органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про бюджетне відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість у розмірі 554374,00 грн., зменшеного податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 за лютий 2014 року скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову, якою відмовлено в позові.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №820/4964/16 залишено без змін.

20.06.2024 року до Харківського окружного адміністративного суду звернувся заявник із заявою, в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання судового рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року по справі №820/4964/16 в частині зобов`язання СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 554374,00 грн., у тому числі щодо узгодження суми зменшеної податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014 року встановивши належним та ефективним способом виконання судового рішення наступний - стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 554 374,00 гривні (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят чотири гривні нуль копійок).

Залишаючи без задоволення заяву суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини не є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у встановлений судом спосіб та доводів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення у встановлений судом спосіб та доказів на їх підтвердження, заявником не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Зі змісту заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду вбачається, що підставою для подання останньої є тривале не виконання відповідачем рішення суду у даній справі, а тому позивач вважає, що спосіб та порядок передбачений судовим рішенням не є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення суть якого зводилась до захисту майнового права позивача отримати податок на додану вартість Державного бюджету України.

Між тим, заявник не наводить суду обставин, та не надає доказів на користь того, що невиконання рішення суду відбулось через наявність обставин, що істотно ускладнюють таке виконання чи роблять його неможливим у той спосіб визначений судом, які могли б слугувати підставою для зміни способу виконання рішення суду в силу ст. 378 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі невиконання боржником судового рішення, без наявності обставин визначених ст. 378 КАС України як таких, що унеможливлюють виконання судового рішення у спосіб встановлений в судовому рішенні, не є підставою для зміни способу і порядку виконання рішення суду, оскільки питання примусового виконання рішення суду врегульоване іншими нормативно-правовими актами, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, позивач як стягувач у виконавчому провадженні, не позбавлений права вживати визначених законом дій для сприяння виконання рішення суду, а саме звертатись до судових або інших уповноважених органів з вимогами про притягнення боржника до відповідальності за невиконання рішення суду чи вжиття інших заходів примусу.

Так, колегія суддів зазначає, що правомірність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду підлягає оцінці в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 16 липня 2020 року по №130/2176/17.

При цьому, позивачем не надано доказів звернення рішення суду до примусового виконання через виконавчу службу чи докази звернення безпосередньо до відповідача про виконання рішення суду в добровільному порядку та не надано доказів щодо відмови відповідача у виконанні вказаного рішення та неможливості його виконання в порядку примусового виконання.

Крім того, Верховним Судом по даній справі у постанові від 01 грудня 2020 року було вказано, що «відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01.02.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016, за якими станом на 01.01.2017 суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Верховний суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій про задоволення частини заявлених позовних вимог шляхом зобов`язання СДПІ по роботі з ВПП, як контролюючого органу на обліку в якому на даний час перебуває платник податків, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування ТОВ «Слобожанський миловар» суми податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 554374,00 грн., у тому числі щодо узгодження суми зменшеної податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2014.»

Між тим, позивачем не доведено про неможливість виконання рішення у встановлений судом спосіб по справі № 820/4964/16.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, відсутність підстав для його задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 по справі № 820/4964/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій