Справа № 148/1725/24
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1725/24
Провадження №2-а/148/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який поданий в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Гончаровим Михайлом Васильовичем, до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради, Тульчинської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

В липні 2024 року адвокат Гончарук М. від імені та в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 26.06.2024 Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 320 грн.

Вказану постанову позивач, його представник вважають необгрунтованою та протиправною, оскільки при розгляді справи відносно ОСОБА_1 було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, позивача несвоєчасно та не у передбачений спосіб було повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відносно нього. Вказане позбавило його права належно підготуватися до розгляду, скористатися правовою допомогою, надати свої доводи та докази. Так, про дату розгляду справи позивача повідомлено 24.06.2024 телефонограмою про розгляд справи 26.06.2024, хоча ст.277-2 КУпАП визначає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Крім того, під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 адміністративною комісією не дотримано вимог ст. 280 КУпАП та не зясовано, чи було вчинено адміністратвине правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

В оскаржуванніі постанові не мотивовано, на підставі яких доказів адміністративна комісія дійшла висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передаченого ст. 152 КУпАП, хоча в самій постанові зазначено, що вина доводиться матеріалами справи. На переконання представника позивача, те, що ОСОБА_1 підтвердив на засіданні комісії, що здійснював торгівлю, не може бути доказом його винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки це є порушенням його права не свідчити щодо себе та бути поінформованим про таке право. Вказаного не було розяснено йому ні відповідачем, ні посадовою особою при складенні протоколу та є порушенняи принципу свободи від самовикриття.

Також в оскаржуваній постанові відповідач обмежився лише вказівкою на порушення "Правил благоустрою Тульчинської міської територіальної громади", не зазначивши конкретних пунктів вказаних правил", які нібито були порушені ОСОБА_2 .

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, адже субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у форму необережності. Однак у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач діяв умисно чи з необережності, не встановлено і не доведено вини, мотиву (корисливий, особиста зацікавленість) та мети інкримінованого правопорушення.

З огляду на викладене просить визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради № 1774/55 від 26.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Провадження в даній справі відкрито 12.08.2024 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачам 15 календарних днів для подачі відзиву на позов з дня отримання ухвали.

21.08.2024, у наданий судом строк, Тульчинською міською радою до суду подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі з посиланням на таке.

Адміністративна комісія при виконавчих органах міської ради, згідно ст. 218 КУпАП, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 КУпАП.

Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності був протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №032075 від 29.05.2024 року, складений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . При складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтями 55-56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Протокол підписаний особою яка його склала, а також ОСОБА_1 , наявні пояснення останнього по суті правопорушення, до протоколу долучено фототаблицю та рапорт.

Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено телефонограмою 24.06.2024 року. Порядок здійснення повідомлення шяхом телефонограми визначено відповідними змінами, внесеними до рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 26.10.2021 року №358 «Про створення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради, затвердження її персонального складу та Положення» від 19 червня 2024 року №249.

На засідання комісії 26.06.2024 року ОСОБА_1 зявився. Доказів, які б спростовували факт правопорушення, не надав. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, визнав. Пояснив, що у даному місці здійснює торгівлю. Про свій майновий стан, інвалідність 3 групи, та те що є пенсіонером, тобто про обставини які пом`якшують відповідальність, не повідомляв, поводив себе агресивно, згодом покинув засідання комісії.

Повно та обєктивно дослідивши всі обставини справи, комісія одноголосно дійшла висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Враховувуючи те, що ОСОБА_1 вже притягувався адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради до відповідальності за ст. 152 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення №105 від 07.07.2023 року), члени адміністративної комісії одноголосно дійшли висновку про доведення вини ОСОБА_1 в скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 152 КУпАП, та прийнялиа рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1360 грн., що підтверджується протоколом засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради від 26.06.2024 року №6.

За результатами засідання прийнята постанова №1774/55 від 26.06.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Дану постанову ОСОБА_1 отримав 15.07.2024 року, а не 17.07.2024 року, про що свідчить його підпис на розписці про одержання постанови.

26.08.2024 до суду представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 109-112), доводи якої зводяться до аналогічних тим, які викладено у позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що грунтування оскаржуваної постанови на тому, що він нібито визнав свою провину у вчиненому правопорушенні безпідставні. Він зазначив лише, що дійсно здійснював торгівлю хлібобулочними виробами з лотків, однак не визнавав і не визнає того, що порушував благоустрій. На засідання комісії він дійсно зявився, але був там лише 3 хвилини. До нього там почали погано відноситись, ображати і він покинув засідання комісії, постанова в той день йому не вручалась. Ніяких прав йому не розяснювали, зокрема і того, що він може скористатись правовою допомогою. Так само його ніхто не ознайомлював з матеріалами справи. Ніякого правопорушення він не вчиняв і в протоколі та постанові не конкретизовано, який пункт благоустрою він порушив, та в чому це правопорушення полягає. Просив позов задовольнити.

Представник позивача позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин. Зазначив, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідапльності, оскільки на момент нібито вчинення його довірителем правопорушення 29.05.2024 року жодними документами адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради не було передбачено порядку сповіщення особи телефонограмою. А тому він мав бути повідомлений повісткою, яка мала бути вручена йому у визначений законом строк. Натомість його було повідомлено про засідання комісії телефонограмою, здійсненою не за три дні до самого засідання. В оскаржуваній постанові не розкрито суті правопорушення, як і не зазначено, який пункт Правил благоустрою території населених пунктів Тульчинської міської територіальної громади порушено. Крім того, такого документу не існує, оскільки міською радою затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Тульчинської міської обєднаної територіальної громади. Те, що оскаржувана постанова грунтується лише на визнання ОСОБА_4 своєї вини також свідчить про її незаконність, адже він є особою, яка не обізнана з юридичними тонкащами, а часу для підготовки до розгляду справи у нього не було. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначила, що 19 червня 2024 року до рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 26.10.2021 року №358 «Про створення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради, затвердження її персонального складу та Положення» було внесено змінити та передбачено можливість сповіщення осіб, які притягуються до адміністратвиної відповідальності телефонограмою. Також зазначила, що згідно рішення Тульчинської міської ради від 30.06.2022 № 1715 внесено зміни до рішення 35 сесії Тульчинської міськради 7 скликання від 13.02.2019 № 1216 "Про затвердження Правил благоустрою територій населених пунктів Тульчинської міської обєднаної територіальної громади" та виключено із назви слово "обєднаної". Також зазначила, що суть правопорушення викладена у постанові комісії так, як викладена вона у протоколі про адміністративне правопорушення, тому не зазначено, який пункт Правил благоустрою порушено позивачем. Також повідомила, що постанова грунтується на визнанні ОСОБА_1 своєї вини, а тому інші докази в постанові не описано.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцівниши представлені доказиза внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.2 КУпАП завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у КУпАП, а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкта владних повноважень врегульовані КАС України.

Відповідно до постанови №1774/55 від 26.06.2024 ОСОБА_1 , 29.05.2024 року о 10:30 год. ОСОБА_1 , в м. Тульчині по вул. Леонтовича біля буд. 37, здійснював торгівлю хлібобулочними виробами, де торгівля заборонена, чим порушив Правила благоустрою Тульчинської міської територіальної громади, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно статті 152 КУпАП (а.с. 6-зворотний бік- 7) .

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Тобто, законом встановлено, що органи місцевого самоврядування у разі надання їм відповідних повноважень можуть приймати відповідні акти, які є обов`язковими для виконання, зокрема і громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, а у випадку невиконання вимог таких актів громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування.

Згідно статті 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

За змістом статті 20 цього ж закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2019 року на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів" Тульчинською міською радою прийнято рішення №1216, яким затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Тульчинської обєднаної територіальної громади (а.с. 64).

Рішенням Тульчинської міської ради від 30.06.2022 № 1715 внесено зміни до рішення 35 сесії Тульчинської міської ради 7 скликання від 13.02.2019 № 1216 "Про затвердження Правил благоустрою територій населених пунктів Тульчинської міської обєднаної територіальної громади" та виключено із назви слово "обєднаної" (а.с. 77-зворотний бік).

Згідно п.33 розділу ІІ Правил благоустрою території населених пунктів Тульчинської обєднаної територіальної громади забороняється торгівля з рук, лотків, автомобілів, причепів, землі або іншим чином у невстановлених місцях (а.с 68- зворотний бік).

Міністерство доходів і зборів України у листі від 27.09.2013 р. №12060/6/99-99-22-01-03-15/1182 визначило, що стихійна торгівля - це торгівля фізичних осіб без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку реалізованих ними товарів і у невстановлених місцях з рук, з землі, без дозволу райдержадміністрації на розміщення об`єкту торгівлі. Також це самовільне захоплення земельних ділянок та встановлення на них малих архітектурних форм - наметів, кіосків, павільйонів та ін. для заняття торговельною діяльністю.

Тобто, торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку товарів, що реалізуються ними у невстановлених місцях (на вулицях, у дворах, на тротуарах, у скверах, парках, під`їздах) з рук, із землі, без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі, є стихійною торгівлею.

При цьому, стихійна торгівля відноситься до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 160 Кодексу України про адміністративні порушення, - «Торгівля з рук у невстановлених місцях». Розгляд справ про такі адміністративні правопорушення не відноситься до компетенції адміністративних комісій при виконавчих комітетах.

Відповідно ж до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП становлять наступні елементи:

- об`єкт правопорушення суспільні відносини у сфері громадського благоустрою;

- об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах;

- суб`єкт правопорушення громадянин, громадянин суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;

- суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

З огляду на викладене вище, торгівлю хлібобулочними виробами без відповідного дозволу і у невстановленому місці слід вважати торгівлею з рук (стихійною торгівлею), а якщо така мала місце в діях ОСОБА_1 , то такі дії особи підпадають під іншу статтю КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що всупереч вищевказаним законодавчим нормам адміністративною комісією Тульчинської міської ради при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не повно зясовано всі обставини, неправильно надано оцінку діям позивача та в результаті прийнято протиправне рішення, яке на доказах не грунтується.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що єдиним основним доказом вини позивача є його визнання вини, на чому грунтується оскаржувана постанова, оскільки це суперечить принципу свободи від самовикриття. Важливість цього принципу обгрунтовується захистом особи від неправомірного примусу органами влади. Крім того, під час розгляду справи мають бути врахувати всі обставини, як ті, які викривають особу, так і ті, що її виправдовують, як обтяжуючі вину обставини, так і помякшуючі.

Також, слід зауважити, що, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, органи місцевого самоврядування мають певний обсяг повноважень зокрема і сфері дотримання вимог законодавства, що визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, однак поряд з цим органи місцевого самоврядування не можуть приймати рішення, якими визначати інший порядок, ніж встановлений законами України, оскільки такі рішення є підзаконними нормативними актами та мають меншу юридичну силу у порівнянні із законом.

Статтею 16 Закону України Про благоустрій населених пунктів, який регулює відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, і спрямовується на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, встановлено обмеження при використанні об`єктів благоустрою.

Так, згідно вказаної статті, на об`єктах благоустрою забороняється:

1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;

2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;

3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;

7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Вказаною статтею встановлено вичерпний перелік обмежень у використанні об`єктів благоустрою, який при цьому не містить положень стосовно торгівлі з рук, лотків, автомобілів, причепів, землі, або в інших невстановлених місцях. При цьому Правила благоустрою території населених пунктів Тульчинської обєднаної територіальної громади є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон. А тому, враховуючи частину 4 статті 9 КАС України, яка передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Також суд вважає обгрунтованими доводи позивача про порушення порядку розгляду справи відносно нього.

Так, відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Однак, як встановлено з наявних у справі доказів, зокрема, телефонограми від 24.06.2024, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд відносно нього адміністративної справи 26.06.2024 лише 24.06.2024 (а.с. 92-зворотний бік). Вказане свідчить про те, що він був позбавлений можливості вчасно підготуватись для захисту та надати свої докази.

З огляду на викладене суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки висновок відповідача про порушення позивачем ст.152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відсутність складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України у звязку з задоволення позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Тульчинської міської ради Вінницької області слід стягнути судовий збір в розмірі 484,48 грн., який документально підтверджено.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 72-77, 139, 241-246, 257- 258, 260, 268 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради № 1774/55 від 26.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повне рішення складено 01.10.2024.

Суддя Л.А. Штифурко