Справа № 640/18189/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Карпушової О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача від 08 жовтня 2021 року №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», АЗК за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 4 км, за підсумками якої складено акт (довідку) перевірки від 21 вересня 2021 року № 3587/21/22/РРО/42547705.

Перевіркою встановлено порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі також - Закон України «Про РРО»), а саме: не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів (послуг), що не відображені в такому обліку.

На підставі цього акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2021 року № про застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, у розмірі 838 818, 30 грн за платежем «штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За наслідками адміністративного оскарження Державною податковою службою України прийнято рішення від 14 вересня 2022 року № 11047/6/99-00-06-03-02-06 про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а скарги без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, товариство звернулося до суду з відповідним позовом.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти встановлює Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 (далі також - Інструкція).

Відповідно до п. 10.3.1.1-10.3.1.4 Інструкції розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року № 1315.

Паливороздавальні колонки мають забезпечувати індикацію ціни нафтопродукту, кількості та загальної вартості виданої дози нафтопродукту.

Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Реєстрація, опломбування та застосування РРО повинні проводитися відповідно до Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за № 107/5298.

Нормами зазначеної Інструкції встановлено, що кількісний облік нафтопродуктів за марками і видами, відпуск нафтопродуктів за готівку, талони, платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП, відпуск нафтопродуктів за відомостями відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

За правилами п. 10.2.10 Інструкції, на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП (додаток 14).

Відповідно до п. 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Так, під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом було встановлено факт відсутності обліку нафтопродуктів (бензин, дизельне паливо) на загальну суму 419 409,15 грн (вказане пальне не відображене у обліку по журналу за формою №17-НП, відсутнє відображення зазначеного пального у довідках про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального та не проведення операцій поповнення пального у день його фактичного отримання через реєстратор розрахункових операцій), чим порушено вимоги пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Судом встановлено, що TOB «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» були зареєстровані акцизні накладні на відвантаження пального на загальну суму 419 409,15 грн, а саме:

- акцизна накладна від 18 січня 2021 року №34747 (реєстраційний №) на відвантаження з акцизного складу № 1013054 на акцизний склад № 1014508 бензину моторного А-92 (код згідно з УКТ ЗЕД ) у кількості 3830 л, вартістю 22,79 грн за один літр, на загальну суму 87 285,70 грн;

- акцизна накладна від 18 січня 2021 року №34746 (реєстраційний №) на відвантаження з акцизного складу № 1013054 на акцизний склад № 1014508 бензину моторного А-95 Євро 5 (код згідно з УКТ ЗЕД ) у кількості 2845 л, вартістю 24,99 грн за один літр, на загальну суму 71 096,55 грн;

- акцизна накладна від 18 січня 2021 року №34745 (реєстраційний №) на відвантаження з акцизного складу № 1013054 на акцизний склад № 1014508 важких дистилятів (газойлів) ДП-Л-Євро-5-BO (код згідно з УКТ ЗЕД ) у кількості 9470 л, вартістю 22,69 грн за один літр, на загальну суму 214 874, 30 грн;?

- акцизна накладна від 25 січня 2021 року №49261 (реєстраційний № на відвантаження з акцизного складу № 1013054 на акцизний склад № 101450 бензину моторного A-95-Євро 5 (код згідно з УКТ ЗЕД ) у кількості 1940 л, вартістю 23,79 грн за один літр, на загальну суму 46 152,60 грн.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, TOB «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» фактично не здійснювало переміщення товару згідно із вище зазначеними акцизними накладними з акцизного складу № 1013054 на акцизний склад № 1014508, вказані акцизні накладні були виписані та зареєстровані помилково, про що було зазначено в запереченні до акта перевірки (п. 4.1 акта).

Оскільки 18 січня 2021 року та 25 січня 2021 року переміщення товару з одного акцизного складу на інший фактично не відбувалось, відповідно, як зазначено в Акті перевірки, відсутні прибуткові накладні, товарно-транспортні накладні, вказане пальне не відображене в журналі обліку нафтопродуктів за формою № 13-НП та змінному звіті за формою 17-НП, також відсутнє відображення зазначеного пального у довідках про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального та не проведено операції поповнення пального в день його фактичного отримання через РРО (чеки приймання пального, отриманого за складеними акцизними накладними, відпуск в СОД РРО).

Заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового визначається Порядком, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27 листопада 2020 року № 729 (далі також - Порядок № 729).

Згідно з п. 1-6 розділу ІV Порядку № 729 якщо після реалізації пального відбувається повернення частини чи всього обсягу пального особі, що реалізує пальне, або виникає потреба у виправленні помилок, допущених під час складання акцизної накладної форми "П", показники такої акцизної накладної підлягають коригуванню шляхом складання розрахунку коригування акцизної накладної форми "П" та реєстрації його в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Такий розрахунок коригування акцизної накладної форми "П" має бути зареєстрованим в Єдиному реєстрі акцизних накладних після реєстрації акцизної накладної форми "П", показники якої коригуються, та у межах 1095 днів з дати здійснення операції з реалізації пального, яка відбулась починаючи з 1 липня 2019 року.

Показники акцизної накладної, складеної відповідно до пунктів 48 - 49 Порядку № 408 на обсяги пального, які не перевищують обсяги облікової різниці, визначеної відповідно до пункту 47 Порядку № 408, не коригуються. Розрахунки коригування акцизної накладної форми "П", в якій зазначено код операції "9" (облікова різниця внаслідок врахування обсягів пального, реалізованого з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, як обсягів пального у літрах, приведених до температури 15° C) не складаються та в Єдиному реєстрі акцизних накладних не реєструються.

Коригуються лише показники складених акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних відповідно до статті 231 розділу VI Кодексу.

Розрахунок коригування акцизної накладної складає платник податку (філія чи структурний підрозділ платника податку), який реалізує пальне та склав акцизну накладну, показники якої коригуються.

Складання розрахунків коригування здійснюється у такій самій кількості примірників, як і кількість примірників акцизної накладної, до якої вони складаються, крім розрахунків коригування, складених до акцизної накладної на операцію з реалізації пального, яка не відбулась (у тому числі через зазначення помилкових реквізитів отримувача пального - платника податку (філії чи структурного підрозділу платника податку), або акцизного складу / акцизного складу пересувного, на який отримано пальне), другий примірник якої не зареєстрований отримувачем пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

У разі зазначення платником у акцизній накладній помилкових реквізитів отримувача пального - платника податку (філії чи структурного підрозділу платника податку) або отримувача пального, що не є платником, або допущення помилки у реквізитах акцизного складу / акцизного складу пересувного, на який отримано пальне, або складання акцизної накладної на операцію з реалізації пального, яка не відбулась, та реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних такої акцизної накладної (першого примірника такої акцизної накладної), платником податку складається розрахунок коригування до такої акцизної накладної:

в одному примірнику - для коригування складеної в одному примірнику акцизної накладної;

в одному примірнику - для коригування складеної в двох примірниках акцизної накладної, другий примірник якої не зареєстрований отримувачем в Єдиному реєстрі акцизних накладних;

в двох примірниках - для коригування складеної в двох примірниках акцизної накладної, другий примірник якої зареєстрований отримувачем пального в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Всі розрахунки коригування, складені платником податку (філією чи структурним підрозділом платника податку) до акцизних накладних форми "П", підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних

При цьому, усвідомлюючи зроблену помилку, позивачем у встановлені податковим законодавством строки виправлено помилки, допущені при реєстрації акцизних накладних, шляхом реєстрації розрахунку коригування від 18 січня 2021 року № 3526 до акцизної накладної від 18 січня 2021 року № 34747, розрахунку коригування від 18 січня 2021 року № 3527 до акцизної накладної від 18 січня 2021 року № 34746, розрахунку коригування від 18 січня 2021 року № 3525 до акцизної накладної від 18 січня 2021 року № 34745, розрахунку коригування від 25 січня 2021 року № 3529 до акцизної накладної від 25 січня 2021 року № 49261, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, на виконання наведеного обов`язку відповідачем ані в акті фактичної перевірки позивача, ані під час розгляду справи судом, не було надано доказів порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», з урахуванням вже зареєстрованих під час проведення перевірки, розрахунків коригування від 18 січня 2021 року та 25 січня 2021 року в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що контролюючий орган дійшов висновку про те, що ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» не ведеться облік нафтопродуктів (бензин, дизельне паливо) за місцем реалізації та зберігання лише на підставі виписаних акцизних накладних без встановлення факту реального перевезення чи торгівлі необлікованим товаром.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 08 жовтня 2021 року № .

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стосовно клопотання представника позивача про стягнення з апелянта судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судова колегія, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19.09.2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Судом встановлено, що 10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Смарт Пауер" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Лекс-Груп" (Об`єднання) було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №10/01/22, за умовами якого об`єднання зобов`язалось надати клієнту правничу допомогу у всіх справах, пов`язаних чи які можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизначених прав клієнта та його законних інтересів.

Згідно з пунктом 2.1 договору об`єднання зобов`язується надави правничу допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнта.

Об`єднання зобов`язується представляти права і законні інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, у правоохоронних органах, у органах прокуратури, в усіх слідчих управліннях Національної поліції України, в Державній податковій службі України та у всіх управліннях, у Національному антикорупційному бюро, в усіх контролюючих органах, а також у всіх судах України загальної юрисдикції та спеціалізованих судах, в тому числі в усіх адміністративних і господарських судах України всіх інстанції, та здійснювати професійну адвокатську діяльність згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також із правами захисника, згідно Кримінального процесуального кодексу України та ін.

Згідно з пунктом 4.2 договору вартість послуг об`єднання погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору і фіксується у відповідних рахунках.

30.09.2022 між сторонами була підписана Додаткова угода №13, в якій сторони погодили перелік та вартість послуг, зокрема:

- надання первинної консультації - 1000,00 грн. (1 година);

- вивчення та аналіз документів замовника, підготовка правового висновку (правової позиції) - 1000,00 грн. (1 година);

- підготовка та подача позовної заяви до суду разом з усіма додатками - 1250,00 грн. (1 година);

- підготовка та подача відзиву, відповіді на відзив, заперечення, письмових пояснень у справі, процесуальних заяв та клопотань - 1000,00 грн. (1 година).

Позивачем додано до матеріалів справи акт наданих послуг №13-2 від 25.09.2024, в якому сторони погодили вартість послуг, а саме:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 (6 годин) - 6000,00 грн.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 (4 годин) - 4000,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Проаналізувавши розрахунок та надані докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (професійної правничої) допомоги, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., понесені товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР", є документально підтвердженими, обґрунтованими та співмірними зі складністю цієї справи, значенням справи для учасників процесу, наданим адвокатом обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому, такі витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року - без змін.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" (, адреса: 02160, м. Київ, проспект Соборності, буд 15, каб. 219), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Карпушова

суддя В.В.Файдюк