Справа № 140/6049/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6049/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В. І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 86 856,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рапорту начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера в/ч НОМЕР_1 від 08 квітня 2024 року, командиру в/ч НОМЕР_1 стало відомо про заборгованість солдата ОСОБА_1 перед військовою частиною.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 грудня 2022 року солдат ОСОБА_1 вибув до військового госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) для проходження військово-лікарської комісії, однак 29 березня 2023 року під час перевірки наявності особового складу мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 в лікувальних закладах, було виявлено факт відсутності солдата ОСОБА_1 , по місцю лікування: госпіталь, військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року, було призначене службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли правопорушенню та встановлення вини солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року солдата ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні командира бригади та знаходився на лікуванні у госпіталі військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 і своєчасно не повернувся після закінчення лікування, вважається, що з 28 грудня 2022 року відсутній з невідомих причин, а з 07 січня 2023 року вважається таким, що самовільно залишив частину та з 07 січня 2023 року виключений з усіх видів забезпечення (витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до вищезгаданого рапорту начальника фінансово-економічної служби - головного бухгалтера в/ч НОМЕР_1 від 08 квітня 2024 року загальна сума безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів солдату ОСОБА_1 становить 102 639,61 грн та при звільнені відповідачу було нарахована грошова компенсація на суму 15 782,83 грн за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 23 доби, яка була утримана з грошового забезпечення військовослужбовця в рахунок погашення заборгованості з суми неналежно отриманих коштів. Отже, залишок до утримання складає 86 856,78.

У добровільному порядку ОСОБА_1 не відшкодував кошти отримані без достатньої правової підстави, чим наніс збиток державі, в особі в/ч НОМЕР_1 , у розмірі 86 856,78 грн, тому позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення коштів (арк. спр. 73-87).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 133).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 11 липня 2024 року судом надіслано відповідачу рекомендованим листом та отримано останнім особисто 18 липня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 136), однак відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Згідно із наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 березня 2022 року № 50, солдата ОСОБА_1 з 05 березня 2022 року зараховано на військову службу за призовом у воєнний час, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-електрика мінометної батареї 2-го механізованого батальйону (арк. спр. 89).

Із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08 березня 2022 року № 53 убачається, що солдат ОСОБА_1 , з 09 березня 2022 року вибув у відрядження в район виконання бойових дій до особливого розпорядження (арк. спр. 90).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 листопада 2022 року № 283, солдата ОСОБА_1 , який потребував довготривалого лікування, відповідно до підпункту 15 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», на підставі наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 01 листопада 2022 року №444-РС, звільнено з раніше займаної посади і зараховано в розпорядження командира бригади з 01 листопада 2022 року (арк. спр. 91).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 грудня 2022 року № 344 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 вибув до військового госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) для проходження військово-лікарської комісії (арк. спр. 92).

Під час перевірки наявності особового складу мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 в лікувальних закладах, яка проводилась 29 березня 2023 року, виявлено факт відсутності відповідача по місцю лікування: госпіталь, військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року № 573, було призначене службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли правопорушенню та встановлення вини солдата ОСОБА_1 (арк. спр. 93).

Листа тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 від 10 квітня 2023 року № 931 проінформовано, що солдат ОСОБА_1 у період із листопада 2022 року по 07 квітня 2023 року на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 не перебував, у інші медичні заклади не скеровувався (арк. спр. 94).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 березня 2023 року № 91, відповідач, який перебував у розпорядженні командира бригади та знаходився на лікуванні у госпіталі військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 і своєчасно не повернувся після закінчення лікування, вважається, що з 28 грудня 2022 року відсутній з невідомих причин, а з 07 січня 2023 року вважається таким, що самовільно залишив частину та з 07 січня 2023 року виключений з усіх видів забезпечення (арк. спр. 95)

В ході службового розслідування, яке оформлене актом службового розслідування від 12 квітня 2023 року № 982-вн, було встановлено, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 грудня 2022 року № 344 ОСОБА_1 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , однак до даного медичного закладу не прибув, що підтверджується відповіддю з військової частини НОМЕР_2 №931 від 10 квітня 2023 року, проте до місця служби, а саме: у розташування 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не прибув. Перебуваючи поза місцем проходження служби, використовував службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв (арк. спр. 96-97).

Зі змісту наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12 квітня 2023 року №660 слідує, що на підставі наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», відповідачу, за період з грудня 2022 року по березень 2023 року, було нараховано та виплачене грошове забезпечення.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та рішення Міністра оборони України від 17 липня 2022 року №912/з/29», солдату ОСОБА_1 , за період з грудня 2022 року по березень 2023 року, була нарахована та виплачена додаткова винагорода (арк. спр. 103-105).

Карткою особового рахунку військовослужбовця та відомістю зарахувань заробітної плати підтверджено нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з грудня 2022 року по березень 2023 року (арк. спр. 110-123).

Вироком Володимир-Волинським міським судом Волинської області від 08 лютого 2024 року відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України (арк. спр. 106).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 квітня 2024 року № 94, солдата ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні командира бригади, звільненого наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 01 квітня 2024 року № 147-РС з військової служби у запас згідно підпункту в пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), з 01 квітня 2024 року виключений із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та вирішено виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 23 доби (арк. спр. 107-108).

У відповідності до розрахунку утриманого грошового забезпечення відповідача при звільненні з військової служби сума переплати за період самовільного залишення військової частини становить 102 639,61 грн; нараховано при звільненні відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01 квітня 2023 року №94 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 23 доби 15 782,93 грн та залишок до утримання складає 86 856,78 грн (арк. спр. 109).

Начальник фінансово-економічної служби рапортом повідомив командира в/ч НОМЕР_1 , що подальше стягнення коштів неможливе у зв`язку з виключенням ОСОБА_1 зі списків в/ч НОМЕР_1 (арк. спр. 125).

Для здійснення досудового врегулювання спору, позивачем, на адресу відповідача, надіслано претензію від 21 червня 2024 року №6045 щодо добровільного погашення заборгованості (арк. спр. 124).

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вказану заборгованість, в/ч НОМЕР_1 просить стягнути з нього таку у судовому порядку.

Згідно зі статтею 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктами 8, 9 розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за №768/28898, далі - Інструкція №232), військовослужбовцям речове майно особистого користування та інвентарне майно видається за встановленими нормами і порядком, визначеними цією Інструкцією. Нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців визначаються кількість предметів, що видаються на одного військовослужбовця у військових частинах або на одне ліжко в лікувальних закладах, а також на одиницю бойової техніки, місця несення варти (служби), підрозділ, установу, та строки їх носіння (експлуатації). Строк носіння або експлуатації предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців, протягом якого предмет повинен носитися або перебувати в експлуатації.

Карткою особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки, відомостями зарахувань заробітної плати (арк. спр. 110-123) підтверджено нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут ВС ЗСУ), визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26, 27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно з пунктом 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання наступило за час проходження служби.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначені Закон України від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-ІХ).

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закон №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду (частина перша статті 7 Закону №160-ІХ).

За приписами частини першої статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З матеріалів справи убачається, що заявлені до стягнення кошти у сумі 86 856,78 грн були отримані відповідачем та є його грошовим забезпеченням за період, протягом якого останній був відсутній на службі без поважних причин, у зв`язку із чим був притягнутий до повної матеріальної відповідальності наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 12 квітня 2023 року №660 «Про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_1 та покарання винних» (арк. спр. 103-105).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 квітня 2024 №94, відповідач, який перебував у розпорядженні командира бригади, звільненого наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 01 квітня 2024 року №148-РС з військової служби у запас згідно підпункту «В» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), з 01 квітня 2024 року виключений із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення (арк. спр. 107-108).

Як було встановлено судом вище, згідно із розрахунком утриманого грошового забезпечення відповідача при звільненні з військової служби сума переплати за період самовільного залишення військової частини становить 102 639,61 грн; нараховано при звільненні відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01 квітня 2023 року №94 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 23 доби 15 782,93 грн та залишок до утримання складає 86 856,78 грн (арк. спр. 109).

ОСОБА_2 не надав суду доказів добровільного відшкодування ним коштів у сумі 86 856,78 грн.

Отже, у зв`язку із звільненням зі служби відповідача, який притягнутий до матеріальної відповідальності, та його відмовою від добровільного відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти у сумі 86 856,78 гривень (вісімдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 78 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович