Справа № 440/12982/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 р.Справа № 440/12982/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/12982/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 «індексації-різниці» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4082,33 грн. в місяць за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 «індексацію-різницю» грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 4082,33 грн. в місяць за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із врахуванням січня 2008 року як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням висновків суду.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року включно із застосуванням щомісячної індексації різниці відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум та висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №440/12982/23 залишено без змін.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №440/12982/23 до 31.12.2023 року, але в будь - якому випадку не пізніше ніж в термін 10 робочих днів після отримання фінансування на зазначені напрямки.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 після набрання ним законної сили Військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено всі заходи направлені на його виконання. Вказує, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, яка утримується за рахунок Державного бюджету. Посилається на те, що фінансово-економічною службою Військової частини НОМЕР_1 зроблено всі дії спрямовані на отримання кошторисних призначень за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" за напрямом грошового забезпечення для добровільного та повного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі 440/12982/23. Зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 неодноразово було здійснено направлення до фінансово - економічного управління Командування сухопутних військ Збройних Сил України заявок на отримання коштів. Вважає, що Військова частина НОМЕР_1 здійснила всі заходи спрямовані для добровільного та повного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/12982/23 від 22.11.2023, однак на даний час, на адресу військової частини ще не надійшло підтвердження про зарахування коштів перерахованих для виконання вищезазначеного рішення суду стосовно виплати ОСОБА_1 нарахованих сум. Зазначає, що згідно ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали даної справи та перевіривши доводи поданої заяви Військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/12982/23, суд вважає, що вказану заяву належить залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Приписами ст.129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд, аналізуючи наведені вище норми, зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відтак, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.14, 370 КАС України.

Як вже зазначалося вище, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року (залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 року) у даній справі задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із врахуванням січня 2008 року як місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексації. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням висновків суду. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року включно із застосуванням щомісячної індексації різниці відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 24 липня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням виплачених сум та висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

16.07.2024 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року набрало законної сили, а відтак є обов`язковим для учасників даної справи та підлягає виконанню на всій території України.

В контексті поданої відповідачем заяви, в якій останній просить про відстрочення виконання рішення суду першої інстанції, суд зазначає, що порядок та підстави для відстрочення і розстрочення виконання судового рішення визначені ст.378 КАС України.

Так, частиною першою та третьої наведеної статті КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Зважаючи на викладене, в даному випадку за нормами КАС України питання щодо відстрочення виконання судового рішення може бути розглянуто виключно тим судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наведене вище також узгоджується правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.08.2024 року у справі №200/2961/21-а.

Таким чином, в даному випадку суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про відстрочення виконання рішення суду першої інстанції у справі №440/12982/23.

При цьому, суд зазначає, що відповідач у даній справі не позбавлений права на звернення з відповідною заявою щодо відстрочення виконання рішення суду першої інстанції (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2023) у справі №440/12982/23, до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав, в розумінні ст.378 КАС України, для задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/12982/23, а відтак необхідності її залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 321, 325, 328, 378 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Військової частини НОМЕР_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/12982/23 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Мінаєва О.М.
Судді Кононенко З.О. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений 30.09.2024 року