Справа № 640/3202/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3202/22 Головуючий у 1 інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерстарч Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерстарч Україна» (далі - ТОВ «Інтерстарч Україна») звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 29.12.2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 29.12.2021 року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ТОВ "ЕЛІТКОРН", ТОВ "ВЕКТОР-9", ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ", ТОВ "Агентство Барон К", ФГ "ВІКТОРІЯ", ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН", ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ". Апелянт зазначає про відсутність джерела походження придбаної сільськогосподарської продукції та неможливість її руху по ланцюгах постачання, у тому числі, як від безпосередніх контрагентів, які не мають власних або орендованих земельних ділянок для її вирощування, власних (орендованих) складських приміщень для її зберігання, а також, транспортних засобів та сільгосптехніки, так і від їх контрагентів-постачальників, враховуючи відсутність транспортування цієї продукції від них до контрагентів, а також складського зберігання придбаної продукції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовлено (головуючий суддя Собків Я.М.).

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 640/3202/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСТАРЧ Україна" задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2024 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень №749 від 26 жовтня 2021 року, № 750 від 26 жовтня 2021 року та № 751 від 26 жовтня 2021 року виданих Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Кричфалушій Аліні Іванівні , головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Верещагінж Анні Віталіївні , головному державному ревізору-інспектору відділу податкового адміністрування підприємств виробництва продуктів харчування та підакцизних товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери Макарицькій Тетяні Григорівні та наказу від 20.10.2021 № 678, виданого Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТАРЧ УКРАЇНА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2021 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та податкових уточнюючих розрахунків.

За результатами проведеної перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено Акт від 19.11.2021 №1183/31-00-04-01- 03/38307757 про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Інтерстарч Україна» (код ЄДРПОУ 38.307757) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року (реєстраційний номер № від 20.09.2021) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

Згідно висновків даного Акту перевірки, встановлено порушення платником податків п. 44.1 ст. 44, пп.198.1 п.198.2, п. 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, в результаті чого, завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року у сумі 50 873 459 грн, завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та суми податкового кредиту поточного звітного періоду на 50 873 459 грн., та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 50 873 459 грн, яка підлягає зменшенню.

На підставі вищезазначених висновків, податковим органом прийняті податкове повідомлення-рішення №3 від 29.12.2021 року, яким ТОВ «Інтерстарч Україна» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 17 772 527,00 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Порядок нарахування та сплати податку на прибуток підприємств регулюється Розділом ІІІ ПК України.

Так, відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

За приписами пункту 135.1 статті 135 ПК України, базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Розділом V ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на додану вартість.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Норми п. 198.6 ст. 198 ПК України визначають, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В силу підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Тобто, зарахування здійснюється у зв`язку із здійсненням операції платника податку шляхом реалізації його товарів, виконаних ним робіт, наданих ним послуг, які є підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку.

В силу частини 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства, у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно ст. 1 Закону №996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 Наказу №88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Інтерстарч Україна» складено Акт від 19.11.2021 №1183/31-00-04-01-03/38307757 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків даного Акту перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп.198.1 п.198.2, п. 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, в результаті чого, завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року у сумі 50 873 459 грн, завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та суми податкового кредиту поточного звітного періоду на 50 873 459 грн., та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 50 873 459 грн, яка підлягає зменшенню.

На підставі даного Акту перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №3 від 29.12.2021 року, яким ТОВ «Інтерстарч Україна» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 17 772 527,00 грн.

Підставою для нарахування грошових зобов`язань став висновок контролюючого органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ТОВ "ЕЛІТКОРН", ТОВ "ВЕКТОР-9", ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ", ТОВ "Агентство Барон К", ФГ "ВІКТОРІЯ", ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН", ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ".

Отже, для правильного вирішення справи необхідно надати оцінку господарським відносинам ТОВ «Інтерстарч Україна» з вищевказаними контрагентами.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Еліткорн», слід зазначає наступне.

Згідно Акту перевірки, у періодах за жовтень 2020 року, січень-травень, липень 2021 року позивач мав взаємовідносини з ТОВ "ЕЛІТКОРН" на суму ПДВ - 11 031 090,15 грн.

Господарські відносини між ТОВ «Інтерстарч Україна» та ТОВ «Еліткорн» виникли на підставі Договорів поставки №ІСП-11847 від 29.09.2020, №ІСП-11874 віл 02.10.2020, №ІСП- 11878 від 03.10.2020, №ІСП-11897 від 06.10.2020, №ІСП-11914 від 07.10.2020, №ІСП-12015 від 15.10.2020, №ІСП-12102 від 26.10.2020, 20.01.2021, №ІСП-12643 від 03.02.2021, 25.02.2021, №ІСП-12787 від 02.03.2021, 23.03.2021, №ІСП-13019 від 08.04.2021, 06.05.2021, №101-13128 від 07.05.2021, 13.05.2021, №ІСП-13342 від 14.06.2021, №ІСП-12152 від 28.10.2020, №ІСП-12569 від №ІСП-12723 від 22.02.2021, №ІСП-12747 від №ІСП-12889 від 17.03.2021, №ІСП-12924 від №ІСП-13107 від 28.04.2021, №ІСП-13125 від №ІСП-13170 від 14.05.2021, №ІСП-13173 від №ІСП-13351 від 14.06.2021, №ІСП-13455 від 07.07.2021, №ІСП-13456 від 07.07.2021, №ІСП-13511 від 22.07.2021.

Відповідно до вищевказаних договорів, ТОВ «Еліткорн», як продавець, було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупця) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Еліткорн» автомобільним транспортом на склади ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі" за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського,120 та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського,11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі", згідно умов Договору №2 від 01.10.2012 про переробку давальницької сировини, та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат», згідно з умовами Договору №ОСБ-000059 від 01.02.2016 на давальницьку переробку зерна кукурудзи для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмале-патокової продукції.

Апелянт зазначає, що за даними форми №20-ОПП та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ "Еліткорн" відсутні складські приміщення за вказаними адресами як пункти навантаження у товарно-транспортних накладних відсутні. Послуги зберігання в ЕРПН відсутні.

Також, апелянт вказує, що ТОВ "ЕЛІТКОРН" не вирощує та не виробляє зерно кукурудзи, а формує свій податковий кредит за рахунок придбання товару у наступних контрагентів: 1.1 ПРИВАТНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХТЗ" (); ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАГРОТЕХНІКА" ().

Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта необгрунтованими, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, ТОВ «Еліткорн» не є сільськогосподарським виробником, а зерно кукурудзи, придбання якого здійснювало ТОВ «Інтерстарч Україна», вирощено Приватним сільськогосподарським підприємством «ХТЗ» та Приватним акціонерним товариством «Украгротехніка».

При цьому, ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ПрАТ «Украгротехніка» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 18.02.2020 та 01.04.2020. Додатково ТОВ «Еліткорн» надано копії договорів на поставку зерна кукурудзи від Приватного сільськогосподарського підприємства «ХТЗ» та Приватного акціонерного товариства «Украгротехніка».

З приводу здійснення перевезення зерна кукурудзи, апелянт зазначає, що, відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ФГ "Брат Агро" у ОСОБА_3 - власником причепа ( НОМЕР_1 ) вказаних в товарно-транспортних накладних, де перевізник значиться ТОВ "Еліткорн", є ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ); власником автомобіля (DAF НОМЕР_3 ) вказаних в товарно-транспортних накладних, де перевізник значиться ТОВ "Еліткорн" (), є ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ). Відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ТОВ "Еліткорн" у ОСОБА_5 .

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_6 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №27 від 07.12.2020.

Згідно форми №20-ОПП, ОСОБА_6 надав відомості про об`єкти, де зазначаються вантажні автомобіля та автопричепи.

Також, ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_7 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №7П від 08.07.2021.

Між ТОВ «Еліткорн» та ФОП ОСОБА_8 укладено Договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №6П від 08.07.2021.

Водночас, між ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 укладено Договори про оренду автомобіля №2 від 06.07.2020, №5 від 06.07.2020, №11 від 06.07.2020, №12 від 06.07.2020.

Між перевізником ФГ «Брат-Агро» та ОСОБА_3 укладено Договір позички автомобіля від 02.01.2020. Також, укладено нотаріально посвідчені договори оренди автомобіля між ФГ «Брат-Агро» (Орендар) та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Вектор-9" у березні, травні 2021 року, такі відносини виникли підставі Договорів поставки №ІСП-13144 від 11.05.2021, №ІСП-12839 від 12.03.2021, №ІСП- 12837 від 22.03.2021.

Згідно укладених Договорів поставки, ПП «Вектор-9», як продавець, було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупець) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ПП «Вектор-9» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського 11.

ПП «Вектор-9» не є сільськогосподарським виробником, а зерно кукурудзи, придбання якого здійснював позивач, вирощено ТОВ «Колос-Богодарівка» () та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» ().

Так, ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ТОВ «Колос-Богодарівка» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг).

Також, ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку С(Ф)Г «Оріон» щодо можливості поставки зерна кукурудзи. ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2020 рік.

На підтвердження реальності виконання сторонами вказаних договорів позивачем було надано: типові договори поставки, товаро-транспортні накладні, видаткові накладні, договори купівлі-продажу, податкові декларації, звіти про посівні площі сільськогосподарських культур, договори поставки зерна кукурудзи з ТОВ «Колос-Богодарівка» () та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (), платіжні доручення.

З приводу господарських відносин позивача з ТОВ "Вектор-9" апелянт зазначає, що до перевірки ТОВ "Інтерстарч Україна" надано товарно-транспортні накладні, однак, у них не вказано конкретної адреси, а саме, назви вулиці та номеру приміщення, якого забирався товар.

Разом з тим, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на недоліки в оформленні товарно-супровідних накладних, оскільки, незазначення в товарно-транспортних накладних певної інформації, не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ. Крім того, документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерстарч Україна» з ФГ «Лани Слобожанщини» (), колегія суддів зазначає, що вони виникли підставі Договору поставки №ІС-13182 від 14.05.2021, згідно якого, ФГ «Лани Слобожанщини» (продавець за договором) було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (покупець за договором) зерно кукурудзи.

Поставка зерна здійснювалась за рахунок ФГ «Лани Слобожанщини» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. Олександра Островського 11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснювалось ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат», згідно з умовами Договору, для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку ФГ «Лани Слобожанщини» щодо можливості поставки зерна кукурудзи.

Також, ТОВ «Інтерстарч Україна» отримало копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), копію Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та копію довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 133.10.2020 №29874 щодо взятої земельної ділянки.

На виконання вимог договору, між ФГ «Лани Слобожанщини» (Орендар) та ФОП ОСОБА_12 (Орендодавець) укладено Договір оренди транспортних засобів №17/05 від 17.05.2021 року.

На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи: видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; договори оренди транспортних засобів, платіжні доручення.

Відповідно до Акту перевірки у періодах за лютий 2021 року та травень 2021 року ТОВ «Інтерстарч Україна» мало взаємовідносини з ТОВ "Агентство Барон К" на суму ПДВ - 863 356,15 грн.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Агенство Барон К» () виникли на підставі Договорів поставки №ІСП-13177 від 14.05.2021, №ІСП-12667 від 04.02.2021.

Згідно з укладеним договорами поставки, ТОВ «Агенство Барон К», як продавець, було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупця) зерно кукурудзи.

Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Агенство Барон К» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 120.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі», згідно з умовами Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини підчас виготовлення крохмалепатокової продукції.

Апелянт зазначає, що, відповідно до аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, відсутнє придбання послуг оренди автомобілів, відсутнє придбання транспортних послуг ТОВ «Агентство Барон К» у ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

ТОВ «Агенство Барок К» здійснювало перевезення зерна кукурудзи, яке поставлялось ТОВ «Інтерстарч Україна». Під час вивчення свого контрагента, позивачу були наданні копії договорів оренди транспортного засобу, де ТОВ «Агенство Барон К» є орендарем.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем помилково вказано, що за державним номером НОМЕР_5 , згідно бази «НАІС ДДАІ», вказано мотоцикл. За вказаним державним номером зареєстровано вантажний автомобіль MAN 25.372, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Господарські відносини між позивачем та ФГ «Вікторія» () виникли на підставі Договорів поставки №ІС-12869 від 16.03.2021, №10-13183 від 13.05.2021.

Згідно укладених договорів поставки, ФГ «Вікторія», як продавець, було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупця) зерно кукурудзи. Поставка зерна здійснювалась за рахунок ФГ «Вікторія» () автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі» за адресою: м. Дніпро, вул. М. Малиновського,120 (надалі - комбінат).

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснювалось ПрАТ «Інтеркорн корн просессінг індастрі», згідно умов Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку контрагента ФГ «Вікторія» в рамках якої позивачу були надані копії документів: звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та довідки Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про наявні землі у користуванні ФГ «Вікторія», довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 133.10.2020 №29874 щодо взятої земельної ділянки, рішення Юр`ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про надання в оренду земельних ділянок ФГ «Вікторія» від 10.12.2009 року.

З метою здійснення перевезення товару, між ФГ «Вікторія» та ФОП ОСОБА_16 укладено Договір на транспортні послуги №217/09 від 17.09.2019 року.

Також, між ФГ «Вікторія» та ФОП ОСОБА_17 укладено договір на транспортні послуги №3 від 15.03.2021 року.

У відповідності до Акту перевірки, у серпні 2021 року ТОВ «Інтерстарч Україна» мало взаємовідносини з ТОВ "Скаи агро юніон" () на суму ПДВ - 511 039,5 грн.

Так, господарські відносини між позивачем та ТОВ «Скай агро юніон» виникли на підставі Договору поставки №ІСП-13462 від 08.07.2021, згідно якого, ТОВ «Скай агро юніон» (Продавець) було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупця) зерно кукурудзи.

Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Скай агро юніон» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. О. Островського 11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Дніпровський КПК», згідно умов Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

ТОВ «Інтерстарч Україна» здійснило перевірку контрагента ТОВ «Скай агро юніон» в рамках якої Позивачу були надані копії документів від виробника сільськогосподарської продукції ФГ «Ноженко» (): звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та лист Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області про наявність земельних ділянок у ФГ «Ноженко».

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Скай агро юніон» здійснювало перевезення зерна кукурудзи на підставі укладених договорів про надання транспортних послуг з ФОП ОСОБА_18 та ФОП ОСОБА_19 .

Також, як вбачається з Акту перевірки, у жовтні 2020 року ТОВ "Інтерстарч Україна" мало взаємовідносини з ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" () на суму ПДВ - 1 116 705,26 грн.

Господарські відносини між позивачем та ТОВ «Агро хаус флеш рояль» виникли на підставі Договорів поставки №ІСП-12173 від 30.10.2020, №ІС-12174 від 30.10.2020.

Згідно з укладеними договорами поставки, ТОВ «Агро хаус флеш рояль», як продавець, було зобов`язане поставити і передати у власність позивача (Покупця) зерно кукурудзи.

Поставка зерна здійснювалась за рахунок ТОВ «Агро хаус флеш рояль» автомобільним транспортом на склад ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат» за адресою: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський район, смт. Дніпровське, вул. О. Островського11.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ «Дніпровський КПК», згідно умов Договору для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмалепатокової продукції.

При цьому, позивачем було здійснено перевірку контрагента ТОВ «Агро хаус флеш рояль», в рамках якої йому були надані копії документів: звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року (форма №4-сг), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році (форма №29сг) та довідки про наявність земель видані Царичанською селищною радою Дніпропетровської області.

Крім того, як зазначено позивачем, контрагентом надано копію Договору оренди нерухомого майна №22/08 від 22.08.2019, на підставі якого ТОВ «Агро хаус флеш рояль» орендує складське приміщення за адресою: Дніпропетровська обл., с. Юр`ївка, вул. Центральна,50.

На підтвердження здійснення перевезення товару позивачем надано укладені договори на отримання транспортних послуг, відповідно до яких, фізичними особами-підприємцями для ТОВ «Агро хаус флеш рояль» надавались послуги з перевезення зерна кукурудзи.

Додатково надані копії договорів найму (оренди) транспортних засобів.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, податковий орган, стверджуючи про відсутність реальності господарських операцій, посилається на неможливість вирощування сільськогосподарської продукції, у зв`язку із відсутністю земельних ділянок у необхідній кількості, зокрема, у ПСП "ХТЗ", ТОВ "КОЛОС- БОГОДАРІВКА", С(Ф)Г "ОРІОН"

Також, апелянт зазначає, що для вирощування та подальшої реалізації сільськогосподарських культур в розмірі 1586.585 т. у сільськогосподарського виробника повинні бути земельні ділянки загальною посівною площею в середньому не менше ніж 283,32 га., з врахування іншої реалізованої зернової культури, тобто, на 135,570 га або на 47,53% більше ніж декларує ПАТ "УКРАГРОТЕХНІКА".

Отже, відповідач дає оцінку урожайності зерна кукурудзи та співставляє з задекларованими обсягами земельних ділянок.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, податковим органом не здійснено аналізу методів оброблення земель, наявності зрошення земель, що суттєво впливає на показники урожайності, не досліджено урожайність в окремих районах області.

Згідно акту перевірки, для обрахунку необхідної кількості земельних угідь, податковий орган прийняв до уваги статистичні дані щодо середньої врожайності та розрахував її для вирощення подібного товару.

Колегія суддів вважає такий підхід відповідача необгрунтованим, оскільки, як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 липня 2024 року у даній справі, нформацію про середню урожайність не можна застосовувати для визначення необхідної кількості земельних ділянок, оскільки родючість землі є індивідуальною, а показник урожайності розраховується шляхом ділення показників з найкращою та найгіршою урожайністю, що дає велику похибку в розрахунках.

Аналогічного висновку щодо можливості врахування статичної інформації про середню урожайність висловив Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2020 року у справі № 815/7529/16.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження реальності виконання сторонами вказаних договорів позивачем було надано суду копії: договорів поставки та договорів купівлі-продажу; видаткових накладних, згідно з якими, було відвантажено позивачу товар; товаро-транспортних накладних, відповідно до яких, здійснювалося перевезення товару на склади зазначені в договорі оренди складу; договору найму (оренди) складів, з яких вбачається, де зберігався товар; платіжних доручень про сплату позивачем коштів за поставлений товар; договори оренди (найму транспортних засобів); журнали реєстрації зважування на автомобільних вагах; копії витягів електричного журналу прийому кукурудзи, згідно укладених договорів поставки.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерстарч Україна" на підтвердження факту надходження зерна кукурудзи від постачальників надано акти приймання-зерна кукурудзи та передачі, згідно з якими, позивачем передано, а заводи прийняли зерно кукурудзи для подальшої переробки, реєстри накладних на прийняття зерна кукурудзи з визначенням якості за середньозваженою пробою.

Крім того, позивачем надано журнали заводів, які приймали кукурудзу, з зазначенням дати, номера накладної, відправника/отримувача та номера автомобіля, згідно яких, кукурудза була поставлена для подальшої переробки.

Приймання зерна, яке надійшло на ім`я позивача, здійснюється ПрАТ "Інтеркорн корн просессінг індастрі", згідно з умовами Договору №2 від 01.10.2012 про переробку давальницької сировини, та ПрАТ «Дніпровський крохмалепатоковий комбінат», згідно з умовами Договору №006-000059 від 01.02.2016 на давальницьку переробку зерна кукурудзи для подальшого використання в якості давальницької сировини під час виготовлення крохмале-патокової продукції.

Щодо посилання апелянта на порушення, допущені у ланцюгу постачання перевізниками, а також постачальниками сільськогосподарськими виробниками продукції, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «Інтерстарч Україна» проявило належну обачність при виборі контрагентів, у зв`язку з чим, ним було проведено перевірку постачальників зерна кукурудзи, збір інформації про сільгоспвиробників.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 70 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Так, усі надані позивачем первинні документи містять всі необхідні складові, які надають можливість ідентифікувати обсяги поставок товару, необхідну номенклатуру, часові межі їх здійснення та співставити зазначені в них відомості з відомостями, наведеними в інших первинних документах, зокрема податкових накладних, видатковими накладними, що відповідають договорам.

Водночас, відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції, а його висновки фактично ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції позивачем доведено реальність господарських операцій по відносинам із ТОВ "ЕЛІТКОРН" (); ТОВ "ВЕКТОР-9" (); ФГ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ" (); ТОВ "Агентство Барон К" (); ФГ "ВІКТОРІЯ" (); ТОВ "СКАЙ АГРО ЮНІОН" (); ФГ "АГРО ХАУС ФЛЕШ РОЯЛЬ" () та пов`язаність придбаних товарів із господарською діяльністю підприємства.

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №3 від 29.12.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерстарч Україна» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 30.09.2024 р.