Справа № 520/6326/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 року № 520/6326/24
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про подання доказів в порядку ч.7 ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із клопотанням про подання доказів в порядку ч.7 ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд:
Відповідно до положень ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи обставини того, що розгляд справи було здійснено в порядку ч.5 ст.262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відсутня необхідність розгляду питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви та заперечень проти неї, суд зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив суд:
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану ТОВ "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" податкову накладну № 39 від 25.09.2023р.;
- зобов`язати Державну податкову службу України, зареєструвати подану ТОВ "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" податкову накладну № 5 від 16.11.2023 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" (вул. Пушкінська, буд. 79/1, м.Харків, 61024, код ЄДРПОУ 38775625) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, код ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області № 10494616/38775625 від 02.02.2024 р. про відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 39 від 25.09.2023 р.; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати подану ТОВ "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" податкову накладну № 39 від 25.09.2023 р.; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області № 10493893/38775625 від 02.02.2024 р. про відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 5 від 16.11.2023 р.; зобов`язано Державну податкову службу України, зареєструвати подану ТОВ "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" податкову накладну № 5 від 16.11.2023 р.; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" (вул. Пушкінська, буд. 79/1, м.Харків, 61024, код ЄДРПОУ 38775625) сплачену суму судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

Суд, дослідивши матеріали поданих заяв та зміст судового рішення, зазначає наступне.

За правилами ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що при вирішенні судом позовних вимог позивача у судовому рішенні від 23.09.2024 року судом було надано оцінку заявленим позивачем позовним вимогам та, зокрема, у рішенні суду вказано розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Водночас, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача всіх сум судових витрат, повна сума яких буде заявлена та обґрунтована протягом 5 днів з дати отримання рішення.

Зі змісту резолютивної частини судового рішення вбачається, що на користь позивача стягнуто сплачену суму судового збору у розмірі 6056,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у Харківській області.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, приписами ч.ч.3 та 5 ст.143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання про подання доказів в порядку ч.7 ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення вбачаються доводи позивача стосовно понесення ним витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн, а також 3000,00 грн гонорару успіху.

Водночас з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між позивачем та ОСОБА_1 28.02.2024 року було укладено договір №28/02, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (послуги) клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, у тому числі, але не виключно: надавати клієнту усні та письмові консультації, з питань підготовки позову та інших заяв по суті справи за позовом клієнта, забезпечувати реалізацію прав та обов`язків клієнта в судових органах, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків клієнта під час розгляду справи у тому числі, але не виключно шляхом представництва інтересів клієнта під час судових засідань, складати та підписувати заяви по суті справи, позовні заяви, відзиви, відповіді, заперечення, скарги, клопотання, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення під час розгляду справи у Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду за позовом клієнта до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 3.2 вказаного договору визначено, що винагорода (гонорар) за надання адвокатом клієнту професійної (правової) допомоги (послуг) з представництва інтересів клієнта у Харківському окружному адміністративному суді є фіксованою та складає 15000,00 грн без ПДВ. Також зазначеним договором визначено розмір та умови сплати «гонорару успіху», який визначено як 20% від розміру винагороди згідно п. 3.2. договору, що становить 3000,00 грн.

На підтвердження обставин надання правничої допомоги у зв`язку з підготовкою та розглядом позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС» до суду подано на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та обсягу наданих послуг: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 28/02 від 28.02.2024, укладеного між ТОВ «УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС» та адвокатом Солохіною В.В.; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1176407 від 05.03.2024; копію свідоцтва про право зайняття адвокатської діяльністю ХВ № 002596 від 23.11.2022, виданого Радою адвокатів Харківської області, акт № 1 від 26.09.2024 року приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг).

Зі змісту вказаного акту вбачається, що адвокатом на виконання договору №28/02 про надання правової допомоги від 28.02.2024 була надана позивачу правова допомога, а саме: вивчення документів та матеріалів щодо обставин виникнення у клієнта підстав для визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкову накладну), аналіз рішень податкового органу під час адміністративного оскарження; аналіз та дослідження нової судової практики щодо змін зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, надання клієнту усних консультацій щодо можливих варіантів захисту його прав, порушених внаслідок відмови у реєстрації податкової накладної; складання та узгодження проекту позовної заяви з клієнтом, складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкову накладну), підготовка необхідних документів (копій), подання позову та завантаження додатків через електронний суд, підготовка та завантаження до електронного суду процесуальних заяв, підготовка відповіді на відзив, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) згідно укладеного сторонами договору становить 15000,00 грн без ПДВ, відповідно до п. 3.2 договору.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Отже, надаючи оцінку поданим позивачем до суду доказам, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу положень вказаних статей вбачається, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є передусім такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При цьому такі зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку погодження фіксованого розміру адвокатського гонорару, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась під час вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

З аналізу наданих представником позивача доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу суд зазначає, що цю справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та дана категорія справ не є складними, судова практика з розгляду вказаної категорії справ є усталеною.

При цьому зі змісту акту приймання-передачі наданої професійну правничої (правової) допомоги (послуг) вбачається, що в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом стало складання позовної заяви. Крім того, зазначений акт не містить відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, що унеможливлює надати оцінку тим обставинам, чи не була завищена кількість затраченого часу на підготовку і подання відзиву на позовну заяву, а так само чи відповідає обсяг наданих послуг затраченому часу. Калькуляції вартості правової допомоги, погодженої сторонами у фіксованому розмірі, її складових, ані вказаний акт, ані договір правової допомоги також не містять.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.06.2021 у справі №380/887/20, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.07.2021 у справі №640/19089/20, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Таким чином, суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 15000,00 грн не є обґрунтованою, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Стосовно включення до витрат на професійну правничу допомогу «гонорару успіху», суд зазначає таке.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їх розміру, що виходять з конкретних прав та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis проти Греції, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішив питання обов`язковості для цього суду, укладеної заявою зі своїм адвокатом щодо плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтвердити, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своїм адвокатам. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд.

Велика палата Верховного Суду зауважила, що за наявні угоди, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме такими вищими критеріями при судових та інших витратах, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v Туреччина, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладення між сторонами договору, яка передбачала «гонорар успіху» на суму 6672,9 євро, однак, за рішенням суду, визначила зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням зазначеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадках укладення ними договору, що забезпечує сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи вони були фактично понесені, так і оцінювати їх потребу.

Відтак враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення частини вимог заяви представника позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, що становлять «гонорар успіху».

Аналогічного висновку дійшов і Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 30.07.2024 року у справі №520/4558/24.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 252, 255, 256, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про подання доказів в порядку ч.7 ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСІНВЕСТ-СЕРВІС" (вул. Пушкінська, буд. 79/1, м.Харків, 61024, код ЄДРПОУ 38775625) сплачену суму судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495).

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.