Справа № 140/1536/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1536/24 пров. № А/857/16182/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

суддя у І інстанції Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 23 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» (далі ТОВ «Док-Агро») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати:

картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі Картка відмови) №/2023/006236 від 05.09.2023;

рішення про коригування митної вартості товарів (далі Рішення) №UA205140/2023/100572/1 від 05.09.2023,

винесені Волинською митницею (далі Митниця).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №140/1536/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав достатні документи, передбачені Митним кодексом України (далі МК), необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість імпортованого товару. Митниця не спростувала належними і допустимим доказами відомості, зафіксовані в документах, наданих позивачем митному органу під час здійснення процедури митного оформлення товару, та правильність визначення позивачем митної вартості. У оскаржуваному Рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Митницею, яка просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Док-Агро».

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час здійснення митного контролю було встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Декларант не надав усіх додаткових документів, які б підтвердили заявлену митну вартість, у зв`язку із чим митна вартість імпортованого товару не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості.

Митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК з декларантом була проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару та прийнято Рішення від 05.09.2023 №205140/2023/000572/1, яким митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК згідно з рівнем цін на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - на рівні - 1,03 дол. США/кг за МД №UA100100/2023/439892 від 31.07.2023.

Декларантом імпортований товар оформлено у вільний обіг на підставі МД №23UA20U5 від 05.09.2023 з наданням гарантій, передбачених частиною 7 статті 55 МК.

Окрім того, Митницею була сформована Картка відмови №UA205140/2023/006236 від 05.09.2023, яка містила причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в ній вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

З огляду на вказане вважаємо, що оспорювані Рішення та Картка відмови є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.06.2023 компанією NUTRICORN CO., LIMITED (Китай) (Продавець) та ТОВ Док-Агро (Покупець) було укладено контракт №NCDA 2306021, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує добавки до корму тварин, що обумовлено кількістю, цінами та умовами поставки, вказаними у специфікаціях та у можливих додатках до договору, які є невід`ємною частиною цього договору. Поставка товару здійснюється згідно з правилами Інкотермс-2020 на умовах, вказаних у специфікації на кожне окреме завантаження до цього договору. Валютою платежів є дол. США, а ціну товару, що поставляється по контракту, зазначено у відповідному додатку (специфікації) до контракту.

Оплата товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок у такому порядку:

1-й етап 30% передоплата протягом 7 календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту;

2-й етап оплата 70% вартості товару має бути здійснена Покупцем до прибуття товару у порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення.

На виконання умов контракту компанія NUTRICORN CO., LIMITED надіслала ТОВ Док-Агро проформу інвойс № N9NCDA 2306021 від 02.06.2023 про здійснення оплати за товар у сумі 220 945,00 дол. США (вартість L-лізин становить 169 400,00 дол. США).

ТОВ Док-Агро здійснило через АБ Укргазбанк 13.06.2023 SWIFT-платіж на суму 66283,50 дол. США та на суму 132 538,00 дол. США у формі SWIFT-платежу від 17.08.2023 , де у рядку 70 зазначено, що оплати здійснюються за контрактом NCDA 2306021 від 02.06.2023 та інвойсом № NCDA 2306021 від 02.06.2023.

04.09.2023 ТОВ Док-Агро для митного оформлення імпортованого за наслідками виконання вказаного контракту на територію України товару добавка до корму тварин: (L-Lysint SULPHATE FEED GRADE), L-лізін сульфату, вага нетто 1 000 кг, являє собою дрібні гранули коричневого кольору, що містить у своєму складі L - лізін сульфату 55,4%, згідно сертифіката аналізу, не містить крохмалю, жиру, мальтодекстрину та відновлюючих цукрів, розфасована та упаковані в 40 пропіленові мішки, подало митну декларацію (далі МД) №23UA97U1, де митна вартість товару була визначена за першим (основним) методом.

Водночас до МД для підтвердження заявленої митної вартості було додано:

контракт №NCDA 2306021 від 02.06.2023;

специфікацію №1 від 02.06.2023 до контракту №NCDA 2306021 від 02.06.2023;

проформу-інвойс №NCDA2306021 від 02.06.2023;

комерційний інвойс №05 від 19.06.2023;

експортну митну декларацію відправника 00002458;

страхувальний поліс №BC32N17190 від 25.06.2023;

SWIFT №010 від 13.06.2023 на суму 66283,50 дол. США;

SWIFT №006 від 17.08.2023 на суму 132 538 дол. США;

коносамент №COSUDSL 26.06.2023;

договір транспортного експедирування №10.01.2022/93ЮД від 10.01.2023;

рахунок №TG010923012 від 01.09.2023;

довідку про транспортні витрати по доставці вантажу №12071 від 01.09.2023;

договір-заявку на перевезення вантажів №131-Д від 31.08.2023;

довідку ТОВ Док-Агро про транспортні витрати по доставці вантажу б/н від 01.09.2023;

довідку про транспортні витрати ФОП ОСОБА_1 №12 від 31.08.2023;

CMR від 31.08.2023;

транзитну декларацію (ТІ) №23LTLR10000002A3F1 від 31.08.2023.

За наслідками опрацювання поданих до митного оформлення документів Митницею було скеровано декларанту електронне повідомлення з пропозицією подати такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

каталоги, специфікації (прайс-листи), прейскуранти виробника товару, та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

На пропозицію Митниці декларант позивача надав:

лист б/н від 05.09.2023 відправника NUTRICORN CO. LIMITED щодо ринкової вартості товару 770 дол. США/мішок по 25 кг;

лист 05/09 від 05.09.2023 імпортера ТОВ Док-Агро щодо поданих документів;

виписку по особовому рахунку АБ Укргазбанк від 05.09.2023 ТОВ Док-Агро;

лист № 09/2023 від 05.09.2023 щодо поданих до митного оформлення документів, у якому повідомив про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезених товарів та просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною 3 статті 53 МК.

Попри те, Митниця прийняла Рішення №UA205140/2023/100572/1 від 05.09.2023, а також сформувала Картку відмови №UA205140/2023/006236.

У графі 33 оскаржуваного Рішення зазначено що подані для підтвердження митної вартості товару документи містять розбіжності, а саме:

- відповідно банківського платіжного документу б/н від 13.06.2023 сума оплати за товар згідно з контрактом NCDA 2306021 від 02.06.2023, інвойсу NCDA2306021 від 02.06.2023 становить 66283 дол. США, що не ідентифікується з партією товару, поданою до митного оформлення;

- у декларації країни відправлення форми Т1 № 23LTLR10000002A3F1 від 31.08.2023 відсутні відомості про вартість товару;

- відповідно до коносаменту № COSU від 26.06.2023 порт завантаження товару DALIAN (Китай), порт розвантаження KLAIPEDA (Литва). Надані рахунки про транспортно-експедиційне обслуговування № TG010923012 від 01.09.2023, довідки про перевезення №12 від 31.08.2023, б/н від 01.09.2023, №12071 від 01.09.2023 не містять інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у порту, які могли бути понесені імпортером та мали б бути додані до митної вартості товару;

- у страховому полісі BC32N17190 від 25.06.2023 вказана сума 22869 дол. США, що не ідентифікується з партією товару, поданою до митного оформлення, числовий розрахунок не надано;

- прайс-лист б/н від 01.06.2023 є пропозицією від відправника NUTRICORN CO. LIMITED CN, а не виробника товару Jilin Meihua Anino Acid Co, LTD. CN, тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист має бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу;

- договір (контракт) про перевезення № 10.01.2022/9310Д від 10.01.2023 не поданий до митного оформлення.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК. Рівень митної вартості визначено згідно з рівнем на подібні товари за ЄАІС, а саме на рівні 1,03 дол. США/кг за МД №UА100100/2023/439892 від 31.07.2023.

У подальшому товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA20U5 від 05.09.2023 шляхом надання позивачем гарантій відповідно до розділу X МК.

ТОВ Док-Агро не погодилося із такими рішеннями контролюючого органу та за захистом своїх прав звернулося до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 МК митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у статті 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про те, що сумніви Митниці у правильному визначенні декларантом митної вартості імпортованого ним товару були необґрунтовані, що призвело до ухвалення протиправних рішень.

При оцінці тверджень Митниці про те, що подані декларантом до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визнання митної вартості, а також містили розбіжності, що викликало необхідність у витребуванні у декларанта додаткових документі, апеляційний суд зазначає таке.

Щодо доводів апелянта у частині неврахування наданих декларантом доказів про оплату за імпортований товар апеляційний суд погоджується із контролюючим органом у тому, що умови контракту №NCDA 2306021 від 02.06.2023 року передбачали можливість невизначеної кількості поставок товару окремими партіями на умовах цього договору, а отже і можливість здійснення невизначеної кількості платежів за відповідні партії товару.

При цьому у графі 70 наданого декларантом платіжного документу б/н від 13.06.2023 «Призначення платежу» зазначений контракт NCDA 2306021 від 02.06.2023 та інвойс INV NCDA 2306021 від 02.06.2023. Проформа-інвойс NCDA 2306021 від 02.06.2023 була виставлена на загальну суму 220 945,00 дол. США.

Відтак, слід погодитися із відповідачем у тому, що наданий декларантом на підтвердження заявленої митної вартості до МД №23UA83U2 від 05.09.2023 банківський платіжний документ б/н від 13.06.2023 на суму 66283 дол. США не містив достатньої кількості реквізитів, які б дозволяли ідентифікувати цей платіж щодо певної партії товару, оскільки сума сплачених коштів не відповідає виставленій сумі в інвойсі, а контракт укладений на невизначену кількість поставок.

Аналогічно у страховому полісі BC32N17190 від 25.06.2023 вказана сума 22869 дол. США, яку не можливо ідентифікувати з партією товару, що була подана до митного оформлення.

Оцінюючи надані декларантом докази розміру транспортних витрат, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за умовами контракту поставка товару здійснювалося на умовах поставки CIF (KLAIPEDA (Литва) згідно з правилами Інкотермс-2020.

За правилами Інкотермс-2020 термін CIF означає «вартість, страхування і фрахт». Тобто продавець збирає документацію, оплачує постачання на борт судна, витрати на експорт, страховку та фрахт до місця призначення. Після цього за вантаж повністю відповідає покупець.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи вартість перевезення товару морським шляхом до порту відвантаження KLAIPEDA (Литва) включена у вартість товару, однак вартість транспортування товару із порту Клайпеди до кордону України автомобільним транспортним засобом, як і вартість навантажувально-розвантажувальних робіт з огляду на приписи частини 2 статті 53 та частини 10 статті 58 МК має бути включена до митної вартості імпортованого товару та документально підтверджена.

Згідно з поданою заявкою №12071 від 22.08.2023 на надання транспортно-експедиторських послуг, укладеної між ТОВ «Таніт Груп» та ТОВ «ДОК-Агро», слідує, що у вартість послуг у сумі 59709,81 грн входять: ВВР, транспортно-експедиторське оформлення за межами території України, експедиторська винагорода. При цьому у пункті 14 заявки «Додаткові витрати» передбачено, що клієнт зобов`язується відшкодувати експедитору додаткові витрати, в тому числі, але не виключно витрати з демереджу, детеншну, понаднормового простою, зберігання, зважування, навантаження, розвантаження, які виникли у експедитора при виконанні цього договору, якщо такі витрати виникли не вини цього експедитора.

Разом із тим, довідка про транспортні витрати №12071 від 01.09.2023 року не містить відомостей щодо понесених додаткових витрат на розвантажувально-навантажувальні роботи та виставлена на суму 57309,81 грн, яка є меншою за суму, вказану у заявці №12071 59709,81 грн, що викликало обґрунтовані сумніви у митного органу щодо числового значення цієї складової митної вартості товару.

При цьому декларантом ні до МД, ні на вимогу Митниці у порядку частини 3 статті 53 МК не було надано договір (контракт) про перевезення №10.01.2022/9310Д від 10.01.2023, на підставі якого і була сформована заявка від 12071 від 22.08.2023.

Попри те, хоча рахунок про надання транспортних витрат № 12071 від 01.09.2023 містить інформацію щодо наявності експедиторських витрат у сумі 2400 грн, понесених по території України, цей документ не містить даних щодо вартості експедиторських послуг за межами України.

Окрім того, на переконання апеляційного суду, при прийнятті оспорюваних рішень Митницею обґрунтовано не було взято до уваги прайс-лист б/н від 01.06.2023 відправника NUTRICORN CO. LIMITED CN, оскільки виробником товару є Jilin Meihua Anino Acid Co, LTD. CN, а пункт 6 частини 3 статті 53 МК передбачає надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару і відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист має бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу;

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що за встановлених фактичних обставин митний орган мав належні підстави для відмови у митному оформленні імпортованого позивачем товару за заявленою за основним методом митною вартістю та погоджується із доводами відповідача про те, що оспорювані Рішення №UA205140/2023/100572/1 від 05.09.2023, а також сформувала Картку відмови №UA205140/2023/006236 є законними, обґрунтованими та прийнятими у відповідності до вимог чинного законодавства.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ТОВ «Док-Агро» відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Волинської митниці задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі №140/1536/24 та у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Док-Агро» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк