Справа № 280/6345/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Справа № 280/6345/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м.Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23; )

до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38; )

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі позивач, ТОВ «ТД «АМТ») до Тернопільської митниці (далі відповідач, Мтниця), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2024/000040/2 від 26.01.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивачем виконані усі умови, визначені Митний кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України) для забезпечення можливості перевірити та підтвердити заявлену ним митну вартість товару. За результатами перевірки поданих до митного оформлення документів Митницею направлено на адресу позивача повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, без будь-якого обґрунтування підстав витребування. Жодна з підстав для коригування митної вартості задекларованих товарів, не була визначена відповідачем як чинник розбіжностей при визначенні переліку документів, що вимагалися від позивача відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 53 МК України. Посилається на те, що виявлені митним органом розбіжності в поданих документах не відповідають фактичним обставинам, а твердження відповідача про наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, є безпідставними. Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості, проте, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів. Вважає, що ним виконані всі умови, визначені МК України, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.07.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

25.07.2024 до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в якому відповідач висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що за результатами застосування автоматизованої системи управління ризиками згенеровано форми митного контролю та визначено перелік необхідних до виконання митних процедур, у тому щодо можливого заниження митної вартості товару. За результатами опрацювання інформації яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, виявлено, що в документах поданих до митного оформлення, наявні розбіжності. Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Митницею розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта електронними повідомленнями вимоги на надання додаткових документів. Позивачем повідомлено Митницю про те, що інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть, у зв`язку з чим просив здійснити митне оформлення за наявними документами. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару. Вважає, що спірне рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 29.07.2024 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін- відмовлено.

05.08.2024 до суду надійшли додаткові письмові пояснення позивача, у яких висловлює незгоду з аргументами відзиву на позовну заяву з підстав, аналогічних викладеним у позові.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено такі обставини.

15.02.2023 між позивачем (Покупець) та компанією YANGZHOU AILIDA ELECTROMECHANICAL MANUFACTURING CO., LTD., CHINA (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № AIDA-1-2023 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

Відповідно до Специфікації №1 від 16.05.2023 сторони узгодили поставку партії товару бетонозмішувачів Vitals Cm 125a, Cm140a, Cm 160a, Cm 180a загальною вартістю поставки 254752,00 дол.США на умовах поставки FOB NINGBO.

Додатковою угодою №1 від 23.11.2023 до контракту № AIDA-1-2023 від 15.02.2023 сторони визначили умови оплати відповідно до Специфікації №1 від 16.05.2023 попередня оплата в розмірі 191 688 дол.США; оплата в розмірі 63 064 дол.США здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.

Згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №141 від 14.08.2023 позивач сплатив на користь YANGZHOU AILIDA ELECTROMECHANICAL MANUFACTURING CO., LTD. кошти в сумі 128 000 дол.США, призначення платежу містить посилання на контракт № AIDA-1-2023 від 15.02.2023 та Специфікацію №1 від 16.05.2023.

Згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №179 від 29.11.2023 позивач сплатив на користь YANGZHOU AILIDA ELECTROMECHANICAL MANUFACTURING CO., LTD. кошти в сумі 63 688,00 дол.США, призначення платежу містить посилання на контракт № AIDA-1-2023 від 15.02.2023 та Специфікацію №1 від 16.05.2023.

Продавцем виписано рахунок-фактуру (інвойс) від 09.10.2023 за №KE202301 на суму 140 290,00 дол.США.

Для здійснення митного оформлення товару, декларантом позивача подано до митного органу електронну митну декларацію (МД) № 24UA84U9 від 24.01.2024, в якій заявлено до митного оформлення товар: «Машини виробництва торговельної марки "Vitals" для приготування бетонних сумішей або будівельних розчинів, перемішування будівельних матеріалів: бетонозмішувачі з електричним приводом, з місткістю барабану 125-180л, що являють собою змішувальний барабан з розташованими всередині неактивними лопатями, встановлений на опорній рамі зі змінним кутом нахилу, який приводиться в дію (обертання) за допомогою електродвигуна (з редуктором або без нього), у розібраному стані для транспортування: -мод.Cm 125a -384шт.; -мод.Cm 140a -441шт.; -мод.Cm 160a -301шт.; -мод.Cm 180a -359шт. Галузь застосування - приватне господарство.».

Митна вартість товару визначена за першим методом (за ціною контракту).

Разом із митною декларацією позивачем надано документи на підтвердження заявленої митної вартості товару (графа 44 МД): пакувальний лист № б/н від 09.10.2023; - рахунок-фактура (інвойс) № KE202301 від 09.10.2023; коносамент № BW23090654 від 10.10.2023; автотранспортна накладна № 2478 від 05.02.2024; накладна УМВС № від 26.12.2023; накладна УМВС № від 26.12.2023; накладна УМВС № 151046458 від 26.12.2023; накладна УМВС № від 26.12.2023; накладна УМВС № від 26.12.2023; декларація про походження товару № KE202301 від 09.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 141 від 14.08.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 179 від 29.11.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №L70173 від 02.01.2024; Довідка про транспортні витрати № б/н від 17.01.2024; Заявка на перевезення товару №1/53 від 30.08.2023; Додаткова угода №1/1 від 23.11.2023; специфікація № 1 від 16.05.2023; контракт № AIDA-1-2023 від 15.02.2023; договір (контракт) про перевезення № 2110/912/2019 від 21.10.2019.

Автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» згенеровано форми митного контролю та необхідні митні процедури:

«103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби - За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень»;

«105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів - По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.»;

«106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів - За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.».

26.01.2024 Митниця направила уповноваженій особі повідомлення з вимогою надання додаткових документів наступного змісту:

«Відповідно до п. 2 ст. 264 МКУ прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів.

Відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

На вимогу митного органу позивачем направлено лист №001-25/1 від 25.01.2024, до якого додано виписку з банківського рахунку № б/н від 03.09.2023; виписку з банківського рахунку № б/н від 01.12.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 19.04.2023; комерційна пропозиція № б/н від 10.05.2023, а також повідомлено Митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть.

За результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень, Митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2024/000040/2 від 26.01.2024, відповідно до якого митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом, у зв`язку з тим, що документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару.

За змістом рішення зазначено такі розбіжності в поданих документах:

1. Декларантом надано до митного оформлення коносамент від 10.10.2023 №BW23090654, що жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки.

2. Рахунок-фактура від 09.10.2023 № KE202301 зі сканованою печаткою продавця.

3. Додаткова угода від 23.11.2023 № №1/1, специфікація від 16.05.2023 №1, контракт від 15.02.2023 № AIDA-1-2023 зі сканованими печатками та підписами продавця/покупця.

4. У пункті 2 специфікації від 16.05.2023 №1 зазначено строк поставки: жовтень-грудень 2023 проте дана поставка була здійснена у січні 2024.

5. Щодо підтвердження витрат на транспортування зазначених у рахунку від 02.01.2024 № L70173 то до митного оформлення не надано платіжних документів, які підтверджували факт сплати за дані послуги.

6. Прайс-лист від 19.04.2023 № б/н, комерційна пропозиція від 10.05.2023 №б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки FOB, що обмежує конкурентність.

7. В прайс-листі від 19.04.2023 № б/н зазначено лише ціни на продукцію, що стосуються даної поставки.

8. До митного оформлення надано рахунок на перевезення від 02.01.2024 №L70173, договір на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 21.10.2019 №2110/912/2019, коносамент від 10.10.2023 № BW23090654 де перевізником зазначено «Global Conteiner Lines Latvija SIA», в накладних УМВС зазначено, що перевізником вантажу є «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Conteiner Lines Latvija SIA» та «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o».

9. Платіжні інструкції в іноземній валюті від 29.11.2023 № 179 та від 14.08.2023 №141 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/ електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п.1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216).

Зазначено, що другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що , що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Митна вартість товару визначена за резервним методом згідно ста.64 МК України, за основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з ЕМД від 03.01.2024 №№UА806020/2023/000054 та UА806020/2023/000055 на рівні 3,32 дол США/кг (Умови поставки FOB, Товар - Машини для змішування або перемішування, бетономішалки: 899512 120L 220V/50Hz/550W Бетонозмішувач СМ-120 28-30 об/хв. 550 Вт, 120 л (вінець з чавуну) - 75шт; 899514 140L 220V/50Hz/550W Бетонозмішувач СМ-140 28-30 об/хв. 550 Вт, 140 л (вінець з чавуну) - 105шт; 899516 160L 220V/50Hz/650W Бетонозмішувач СМ-160 28 - 30 об/хв. 650 Вт, 160 л (вінець з чавуну) - 80шт; 899518 180L 220V/50Hz/850W Бетонозмішувач СМ-180 28-30 об/хв. 850 Вт, 180 л (вінець з чавуну) - 55шт; Комплектація згідно тех. документації. Торговельна марка: APRO, Країна виробництва: CN, Виробник: ZHISHAN MACHINERY (HUAIAN) CO., LTD). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Декларантом подано нову митну декларацію № 24UA82U8 від 26.01.2024, сплачено вартість донарахованих митних платежів відповідно до спірного рішення про коригування митної вартості товарів, товар випущено у вільний обіг.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів №UA403070/2024/000040/2 від 26.01.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 МК України).

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 МК України).

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 МК України).

За правилами ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості лише у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, але не виключно, у постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 02.07.2019 (справа №804/1416/16), від 30.07.2018 (справа №804/16582/14), від 05.06.2018 (справа №804/475/16), від 02.06.2022 (справа № 460/2674/20) тощо.

Необхідно також зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".

Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.

Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, за результатами розгляду поданих позивачем документів Митниця направляла декларанту повідомлення про необхідність подання додаткових документів, водночас вказане повідомлення не містило жодної інформації про виявлені розбіжності у поданих документах, у тому числі, що стосуються складових митної вартості.

Отже, додаткові документи витребувані Митницею безпідставно.

Крім, суд вважає, що вказані митним органом в оскаржуваному рішенні розбіжності в поданих документах не могли бути підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки подані позивачем для митного оформлення товару документи були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості і у своїй сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про ціну товару та інші складові митної вартості.

Щодо подання до митного оформлення коносаменту від 10.10.2023 №BW23090654, який не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, рахунку-фактури від 09.10.2023 № KE202301 зі сканованою печаткою продавця, додаткової угоди від 23.11.2023 № №1/1, специфікації від 16.05.2023 №1, контракту від 15.02.2023 № AIDA-1-2023 зі сканованими печатками та підписами продавця/покупця, то митним органом залишено поза увагою те, що в даному випадку здійснювалось електронне декларування, тобто декларування товарів з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний цифровий підпис, до якої надавались електронні (скановані) копії усіх зазначених вище документів. Отже вимога про наявність на таких документах оригіналів печаток та підписів продавця/покупця є безпідставною.

Крім того, митним органом не враховано, що поданий коносамент від 10.10.2023 №BW23090654 є телекс-релізом (Telex Release) оригіналу коносамента, оформленого перевізником (фрахтувальником) «Global Container Lines Latvija SIA», за договором №2110/912/2019, тобто електронним повідомленням, яке відправляється в порту навантаження в офіс в порту вивантаження електронною поштою або по операційній програмі судохідної компанії, інформуючи тим самим про те, що вантажовідправник або експортер здав один або всі оригінали коносамента, які були видані лінією в порту відвантаження і що товар може бути виданий конкретному вантажоотримувачу без надання ним оригіналу коносамента.

При цьому, митний орган жодним чином не обґрунтовує правові підстави вимоги щодо обов`язкової наявності на таких документах печаток, підписів тощо.

Щодо розбіжності щодо того, що в пункті 2 специфікації від 16.05.2023 №1 зазначено строк поставки: жовтень-грудень 2023 проте дана поставка була здійснена у січні 2024, суд зазначає, що наведене твердження не відповідає дійсності, оскільки за умовами поставки FOB Міжнародних торговельних правил «Інкотермс 2010» поставка вважається завершеною з моменту переходу товару через поручні судна. Відповідно до відмітки на коносаменті від 10.10.2023 №BW23090654, товар завантажено на судно 10.10.2023, отже зазначена дата і є датою поставки.

Крім того, суд звертає увагу, що здійснення аналізу та надання оцінки тому, як сторонами зовнішньоекономічного договору виконуються його умови, не відноситься до повноважень Митного органу та не передбачено в процедурі митного оформлення товару. При цьому, відсутні будь які підстави вважати, що дати здійснення поставки товару можуть вплинути на ідентифікацію такого товару і визначення його митної вартості.

Також безпідставною є вимога митного органу про необхідність підтвердження оплати витрат на транспортування, зазначених у рахунку від 02.01.2024 № L70173, оскільки за умовами п.4.2 Договору перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 21.10.2019 №2110/912/2019, укладеного між позивачем та перевізником «Global Container Lines Latvija SIA», строк здійснення оплати за послуги з перевезення (45 днів з моменту вивантаження вантажу у порту призначення) на момент здійснення митного оформлення спірної товарної партії не сплинув.

Крім того, іншими наданими документами вартість транспортних витрат була підтверджена належним чином: заявкою на перевезення, рахунком на оплату, довідкою про транспортні витрати, з яких вбачається, що в спірному випадку здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу в 5-ти 40-ка футових контейнерах: HASU4391384, MRKU4201120, MRKU5323252, MRSU5669905, MSKU1193208: морське перевезення за маршрутом: Янгжоу, Китай Гданськ, Польща (вартість складає 5700.00 дол.США, без ПДВ); залізничним транспортом за маршрутом Гданськ, Польща Мостиська-Медика (вартість складає 5000 дол.США), за маршрутом Мостиська-Медика - Тернопіль, Україна (вартість складає 5100.00 дол.США, без ПДВ). Вантаж додатково не страхувався. Перевантаження контейнерів враховано.

Отже, на підставі наданих до митного оформлення документів митниця мала можливість здійснити перевірку заявленої позивачем вартості транспортних витрат, як складової митної вартості.

Щодо посилань на розбіжності в прайс-листі від 19.04.2023 № б/н, комерційній пропозиції від 10.05.2023 №б/н суд зазначає, що такі документи не віднесені до документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до ч.2 ст.53 МК України, а тому виявлені в них розбіжності не мають впливу на можливість перевірки митним органом заявленої митної вартості.

Щодо розбіжності «До митного оформлення надано рахунок на перевезення від 02.01.2024 №L70173, договір на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 21.10.2019 №2110/912/2019, коносамент від 10.10.2023 № BW23090654 де перевізником зазначено «Global Conteiner Lines Latvija SIA», в накладних УМВС зазначено, що перевізником вантажу є «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.» до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім накладних УМВС відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Conteiner Lines Latvija SIA» та «PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o», суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 133 Кодексу торговельного мореплавства України, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Відповідно до положень ст. 13 Кодексу торговельного мореплавства України, до мультимодальних перевезень і перевезень у прямому водному сполученні, що здійснюються за участю морських суден, правила цього Кодексу застосовуються в зазначених у ньому випадках, а також в частині, не передбаченій спеціальним законодавством, що регулює такі перевезення.

В даному випадку міжнародне перевезення задекларованого товару здійснювалось відповідно до договору на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 21.10.2019 №2110/912/2019, укладеного між Позивачем та компанією «Global Container Lines Latvija SIA», як Перевізником.

Відповідно до відомостей Заявки на перевезення №1/53 від 30.08.2023, а також рахунку на оплату, довідки про транспортні витрати, перевезення товару здійснювалось як морським, так і наземним транспортом, тобто в даному випадку наявні ознаки мультимодального перевезення вантажу різними видами транспорту за одним договором.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення», за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.

Відповідно до ст. 12 цього ж Закону, розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що позивач мав договірні відносини щодо перевезення спірної товарної партії виключно з компанією-перевізником «Global Container Lines Latvija SIA», яка мала право залучати до здійснення перевезення інших учасників.

Крім того, оскільки відповідні взаємовідносини відбувались між перевізником «Global Container Lines Latvija SIA» та залученою компанією, тому у позивача не було обов`язку мати відповідні документи та подавати їх митному органу.

Щодо розбіжності «Платіжні інструкції в іноземній валюті від 29.11.2023 № 179 та від 14.08.2023 №141 не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п.1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216)», суд погоджується з доводами позивача проте, що відповідач у спірному рішенні посилається на неіснуючий нормативний акт - Порядок оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затверджений постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216.

Водночас, Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 затверджено Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, який містить розділ II з назвою «Порядок оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах», пунктом 14 якого визначено вимоги до обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, зокрема 13) підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.

Разом із тим, відповідно до пункту 26 вказаного Положення №216, надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів.

Досліджені судом копії платіжних інструкцій в іноземній валюті №141 від 14.08.2023 та №179 від 29.11.2023 дозволяють дійти висновку про те, що відповідні операції виконані у спосіб обміну електронної інформацією та документами, та містять відмітку банку про проведення валютної банківської операції з переказу грошових коштів.

Відтак, сумніви митного органу суд визнає необґрунтованими та безпідставними.

Також безпідставними є доводи відповідача про ненадання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу, оскільки останнім не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі або неподання таких документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано витребувано додаткові документи, а вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості недоліки у поданих позивачем документах спростовані в ході судового розгляду справи.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Разом з тим суд встановив, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а також заявлену митну вартість, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу.

У постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

У контексті встановлених обставин справи, інші аргументи учасників справи не мають вирішального впливу на вищенаведені висновки суду.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 10 449,45 грн, інших судових витрат не заявив.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 449,45 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2024/000040/2 від 26.01.2024, прийняте Тернопільською митницею.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 449,45 грн (десять тисяч чотириста сорок дев`ять гривень сорок п`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ», місцезнаходження: 69000, м.Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23; ;

Відповідач - Тернопільська митниця, місцезнаходження: 46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38; .

Повне судове рішення складено 02.10.2024.

Суддя М.О. Семененко