Справа № 500/4532/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4532/24

30 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформлене листом №6914-5684/Х-03/8-2200/24 від 04.04.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 13.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон № 796-XII). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.07.2023 №70 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, покликаючись на не підтвердження мінімально необхідний період роботи чи проживання на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993 та не зарахування до страхового стажу окремі періоди її трудової діяльності з наведених ним підстав. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі №500/6418/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.07.2023 №70, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1980 по 30.11.1982 у колгоспі ім. Пархоменка Чортківського району Тернопільської області з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та періоди роботи з 01.08.1989 по 31.07.1990 в Чортківській центральній районній лікарні та з 21.08.1990 по 31.12.1998 в Чортківському медучилищі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII з 13.07.2023, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду. На виконання рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 13.07.2023 про призначення пенсії за віком. Рішення суду виконано в частині зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.09.1980 по 30.11.1982 у колгоспі, з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в господарстві (загальною тривалістю 2 роки 3 місяці), з 01.08.1989 по 31.07.1990 (загальною тривалістю 1 рік), з 21.08.1990 по 31.12.1998 (загальною тривалістю 8 років 4 місяці 11 днів). Разом з тим, відмовлено у призначенні пенсії згідно норми ст.55 Закону №796-ХІІ, оскільки на думку відповідача, ОСОБА_1 не довела умови 4 років проживання або роботи на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993, вважаючи такий період за 3 роки 5 місяців (з 01.08.1989 по 31.12.1992), і вкотре їй відмовлено у призначенні пенсії з тих же підстав, яким була надана оцінка суду. Однак скасовуючи попереднє рішення відповідача про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

За вказаних обставин, позивач вважає відмову у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2023, залишеного в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024, у справі №500/6418/23 Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1980 по 30.11.1982 у колгоспі ім. Пархоменка Чортківського району Тернопільської області з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та періоди роботи з 01.08.1989 по 31.07.1990 в Чортківській центральній районній лікарні та з 21.08.1990 по 31.12.1998 в Чортківському медучилищі, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ з 13.07.2023, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду. Страховий стаж позивача згідно наданих документів та з врахуванням виконання рішення суду склав 20 років 06 місяців 26 днів. Документально підтверджено, що позивач проживав у зоні посиленого радіологічного контролю у період з 01.08.1989 по 31.12.1992 (загальна тривалість 03 роки 05 місяців), що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримало 30.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 30.09.2024 відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Суд встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Тернопільською обласною державною адміністрацією 12.03.2011 видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4 серія НОМЕР_1 , що підтверджується також листом Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації від 20.07.2023 №04-03-14/2453.

13.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 20.07.2023 №70 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону № 796-XII.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.11.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024, у справі №500/6418/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.07.2023 №70 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1980 по 30.11.1982 у колгоспі ім. Пархоменка Чортківського району Тернопільської області з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та періоди роботи з 01.08.1989 по 31.07.1990 в Чортківській центральній районній лікарні та з 21.08.1990 по 31.12.1998 в Чортківському медучилищі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII з 13.07.2023, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення суду.

Як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 04.04.2024 №6914-5684/Х-03/8-2200/24, на виконання рішення суду відповідачем зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1980 по 30.11.1982 у колгоспі, з урахуванням виконання встановленого мінімуму трудової участі в господарстві (загальною тривалістю 2 роки 3 місяці), з 01.08.1989 по 31.07.1990 (загальною тривалістю 1 рік), з 21.08.1990 по 31.12.1998 (загальною тривалістю 8 років 4 місяці 11 днів). Страховий стаж позивача згідно наданих документів та з врахуванням виконання рішення суду склав 20 років 06 місяців 26 днів. За документами, наявними в пенсійній справі період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 05 місяців (з 01.08.1989 по 31.12.1992), що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішення відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (п.4 ч.1 ст.14 Закону № 796-XII).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення викладені у ст.55 Закону №796-ХІІ, згідно абз.1 ч.1 якої особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років (на дату виповнення позивачу 55 років);

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років (на дату виповнення позивачці 60 років).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки* та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Отже, для отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII особа має відповідати певним вимога.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону № 796-XII, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у листі від 04.04.2024 №6914-5684/Х-03/8-2200/24 послалось на те, що період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 05 місяців (з 01.08.1989 по 31.12.1992), що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Як встановлено судом, Тернопільською обласною державною адміністрацією 12.03.201 видано позивачу посвідчення (категорія 4) серія НОМЕР_1 , як громадянину, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується також листом Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації від 20.07.2023 №04-03-14/2453.

Статус ОСОБА_1 , як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи особи 4 категорії, відповідачами не заперечувався.

Пунктом 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, який діяв на момент видачі позивачу посвідчення, визначено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до ст.65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначеним посвідченням підтверджується те, що ОСОБА_1 відповідно до п.4 ч.1 ст.11 Закону № 796-XII належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, як така, що станом на 01.01.1993 проживала або працювала на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, а тому на підставі Закону № 796-XII позивач має право на пільги і компенсації, в тому числі на призначення спірної пенсії.

З матеріалів справи видно, що крім посвідчення про надання ОСОБА_1 статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, доказами постійного проживання чи/або роботи позивачки на території зони посиленого радіоекологічного контролю (м. Чортків, Тернопільська область) є повідомлення відділу "Центр надання адміністративних послуг" Чортківської міської ради від 10.07.2023 № 20-10/767 про місце реєстрації позивачки за адресами: АДРЕСА_1 - з 13.02.1980 по 03.12.1982; АДРЕСА_2 - з 22.09.1989 по 10.11.1995, АДРЕСА_1 з 10.11.1995 по 05.10.2010, АДРЕСА_3 - з 05.10.2010 по теперішній час; посвідчення Тернопільського медичного інституту про те, що ОСОБА_1 , яка закінчила в 1989 році ОСОБА_2 (скор.) проходила підготовку в інтернатурі на базі ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.08.1989 по 30.06.1990; трудова книжка серія НОМЕР_2 від 15.08.1989, з якої вбачається трудова діяльність позивача в м. Чорткові Тернопільської області з 01.08.1989 по 05.02.2022 (записи з №1 по №5), а саме в Чортківській центральній районній лікарні, Чортківському медичному училищі.

Судом не встановлено обставин, що ОСОБА_1 з 26.04.1986 по 31.07.1986 у зоні посиленого радіологічного контролю проживала у місті Чорткові, яка у період з 01.09.1983 по 30.06.1989 навчалася в Чернівецькому державному медичному інституті, про що отримала диплом серії НОМЕР_3 . А відтак позивач не могла постійно проживати у період від дати аварії на Чорнобильській АЕС до 31.07.1986 у місті Чорткові, тому початкова величина зниження пенсійного віку, визначена ст.55 Закону №796-ХІІ, не може бути застосована у спірних правовідносинах.

Разом з тим, в подальшому ОСОБА_1 проживала у зоні посиленого контролю більше 15 років, у тому числі станом на 01.01.1993 не менше 4 років (що підтверджується виданим посвідченням категорії 4).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, тобто ОСОБА_1 має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ.

Така позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), від 10.04.2019 у справі №162/760/17 (№14-550цс18), Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 460/2589/20 (№ К/9901/25886/20).

При цьому, враховуючи право ОСОБА_1 на зменшення пенсійного віку на 5 років, вона має право і на зменшення страхового стажу на 5 років, тобто для призначення пенсії позивач має мати страхового стажу не менше 20 років.

Отже, оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на зменшення пенсійного віку на 5 років, як особа, яка постійно працювала та проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю і станом на 01.01.1993 працювала та прожила у цій зоні не менше 4 років та достатній страховий стаж, зарахованого відповідачем на виконання рішення суду, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону № 796-XII.

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до приписів розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).

Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З аналізу наведеної норми Закону вбачається, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося до спливу трьох місяців з дня виникнення права на призначення такої пенсії.

Відтак з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, для реалізації ним у повній мірі гарантованого Конституцією України права на належне пенсійне забезпечення, порушеного повторною протиправною відмовою відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII з дня звернення 13.07.2023.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій, рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 800,00 грн. згідно квитанції №70122920 від 18.07.2024 на суму 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке допустило порушення прав позивача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 13.07.2023.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м.Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.