Справа № 160/17897/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області розглянути її заяву про перерахунок пенсії та зарахування їй до страхового пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.07.1994 р. по 25.08.1998 р. в АТ «Дніпроазот» в цеху синтезу аміаку №1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.ст.160, 161 КАС України та запропоновано позивачу, у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, усунути її недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн.
На виконання ухвали суду, позивачем 15.07.2024 року до суду подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 16.07.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу позов з додатками та зазначена ухвала суду доставлена до його електронного кабінету 04 та 17 липня 2024 року, що підтверджується відповідними довідками наявними матеріалах справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Згідно із ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.04.2022 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
07.11.2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії. Позивачем до заяви було додано довідку про підтвердження пільгового стажу від 04.11.2022 р. № 018-1-422.
Листом від 09.05.2023 року відповідач повідомив, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємства, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Здійснення перерахунку відповідно до наданої довідки можливо лише за умови підтвердження первинними документами. Відповідно до листа від 15.02.2023 р. № 202/01-16 АТ «Дніпроазот» відмовило у проведенні перевірки зазначеної довідки. Враховуючи викладене, не зараховано до пільгового стажу період з 11.07.1994 року по 25.08.1998 року.
Відповідно до форми РС-право, станом на 27.04.2022 року, загальний стаж позивача становить 30 років 04 місяці 14 днів, пільговий стаж роботи по Списку №1 8 років.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 р. (далі - Закон №1058-IV).
Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).
Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Так, згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач у спірний періоди працювала:
- запис № 2 - 11.07.1994 року прийнята у цех синтезу аміаку № 1 машиністом насосних установок 3 розряду. Наказ № 1136 від 11.07.1994 року;
- запис № 3 - 18.08.1994 року присвоєно 4 розряд машиніста насосних установок ВОЦ-2 цеху синтезу аміаку № 1. Наказ №246а від 18.08.1994 року;
- запис № 4 - 17.01.1995 року Дніпродзержинське виробниче об`єднання «АЗОТ» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «ДніпроАЗОТ». Наказ №3-АТ від 17.01.1995 року;
- запис № 5 - 01.10.1996 року числити машиністом насосних установок 4 розряди цеху синтезу аміаку № 1. Наказ № 454 від 30.09.1996 року;
- запис № 6 25.08.1998 року звільнено за ст.38 КЗпП України, яка має дитину віком до 14 років. Наказ № 1152 від 25.08.1998 року.
На підтвердження характеру виконуваної роботи та зайнятості повний робочий день, позивач надала довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається наступне.
Згідно із довідкою від 04.11.2022 р. № 018-1-422 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої позивачу, вона працювала повний робочий день на Дніпродзержинському виробничому об`єднанні «АЗОТ» та за період з 11.07.1994 р. по 17.08.1994 р., з 18.08.1994 р. по 30.09.1996 р., з 01.10.1996 р. по 25.08.1998 р. виконувала у виробництві хімічному аміаку цеху синтезу аміаку № 1.
Також, згідно із переліком робочих місць професій, посад, які мають право на пільгове забезпечення по Дніпродзержинському виробничому об`єднанню «АЗОТ» до наказу № 446 від 18.07.1994 року «Про підсумки атестації робочих місць за шкідливими та небезпечними умовами праці» посада «машиніст насосних установок» віднесена до Списку №1.
Проаналізувавши записи трудової книжки позивача, вбачається, що трудова книжка містять відомості щодо назви професії, що належить до Списку №1.
Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах її трудової книжки.
Як вже суд зазначав вище, відповідач не зарахував період роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1, оскільки здійснення перерахунку відповідно до довідки №018-1-422 можливо лише за умови підтвердження первинними документами. Відповідно до листа від 15.02.2023 р. № 202/01-16 АТ «Дніпроазот» відмовило у проведенні перевірки зазначеної довідки. Враховуючи викладене, не зараховано до пільгового стажу позивача період з 11.07.1994 року по 25.08.1998 року.
Згідно зі статтею 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача, є неприйнятним. Відсутність можливості пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці або інших бухгалтерських документах відомостей, не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Посилання відповідача на неможливість проведення перевірки довідки про підтвердження пільгового стажу від 04.11.2022 року №018-1-422, виданої АТ «Дніпроазот» у зв`язку з тим, що підприємство АТ «Дніпроазот» відмовило у здійсненні перевірки є неприпустимими та такими, що не підлягає врахуванню при прийнятті рішення про перерахунок пенсії позивача.
Також, довідка 04.11.2022 року №018-1-422 є чинною. Доказів протилежного не надано.
Таким чином, період з 11.07.1994 р. по 25.08.1998 р., в якому позивач працювала в АТ «Дніпроазот» є документально підтвердженим та підлягає зарахуванню до її пільгового стажу за Списком №1.
Отже, з урахування вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не враховано спірний період роботи позивача до її пільгового стажу та не проведено перерахунок пенсії.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 07.11.2022 року про перерахунок пенсії та зарахування до страхового пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.07.1994 р. по 25.08.1998 р. в АТ «Дніпроазот» в цеху синтезу аміаку №1, з урахуванням висновків суду.
У зв`язку із чим, позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. : 2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зарахуванні ОСОБА_1 період роботи з 11.07.1994 р. по 25.08.1998 р. в Акціонерному товаристві «Дніпроазот» до пільгового стажу роботи за Списком № 1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.11.2022 року про перерахунок пенсії та зарахування до страхового пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 11.07.1994 р. по 25.08.1998 р. в АТ «Дніпроазот» в цеху синтезу аміаку №1, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма