Справа № 160/18366/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРМІЛК-КР" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неприйняття податкових накладних від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних;
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що на виконання умов договору поставки № П1/09 від 01.09.2022 року товариство подало податкові накладні, які були підписані чинним на той час директором, проте реєстрація яких зупинена з підстав відсутності інформації про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну.
Разом з тим, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовлено у реєстрації спірних накладних з посиланням на те, що кваліфікований електронний підпис особи, яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкових накладних. Позивач вказує на те, що неможливість провести реєстрацію податкових накладних полягає не в порушенні позивачем норм податкового законодавства, а є виключно наслідком помилкової роботи ЄРПН, який не враховує можливість зміни відповідальних осіб, що проводиться в межах строків реєстрації податкової накладної.
Товариство не погоджується з діями відповідача 1 щодо неприйняття податкових накладних від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, та вважає, що такі дії суперечить діючим нормам податкового законодавства України та фактичним обставинам господарської операції
Ухвалою від 12 липня 2024 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
10.06.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, де останній зазначив, що після надходження податкової накладної до ДПС в автоматизованому режимі проводяться перевірки, у тому числі чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його складання та наявності права підписання посадовою особою платника податків такої податкової накладної.
Виходячи з наведеного, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не приймала рішення щодо ТОВ «Стармілк-КР» та є неналежним відповідачем у справі.
26.07.2024 року від Державної податкової служби України надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у спірному випадку контролюючий орган взагалі не здійснював перевірку вищезазначених податкових накладних на відповідність усім визначеним критеріям, оскільки ним було відмовлено у їх прийнятті до реєстрації, а не відмовлено в реєстрації в ЄРПН, тому фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання ДПС України зареєструвати вказані податкові накладні є передчасним.
Також у прохальній частині позову позивач не конкретизує дату подання спірних податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН як у 2022 році та і подальше їх повернення у 2024 році мали різні підстави.
Обізнаність платника на протязі 2022 та 2023 років про факт повернення спірних податкових накладних № 1 від 03.03.2022, № 45 від 28.06.2022, № 71 від 01.11.2022, № 87 від 11.11.2022, № 123 від 16.11.2022 свідчить про порушення позивачем строку звернення до суду у порядку ч. 2 ст. 122 КАС України.
Крім того, товариство не подбало про реєстрацію таким директором податкових накладних, які було виписано/ складено до дати його звільнення. Обґрунтованих причин, які б заважали таким діям позивача, позовні матеріали не містять.
У зв`язку з цим, неналежна організація трудового процесу з боку позивача (не в повній мірі виконання працівником своїх посадових обов`язків, відсутність вимогливості і контролю за керівником з боку засновників, тощо) є наслідком недбалого ставлення такого платника до законодавчо встановленого обов`язку у спірних правовідносинах та не позбавлений права на розширення кола підписантів для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, шляхом повідомлення про таку особу орган ДПС за основним місцем обліку відповідно до Порядку № 557. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
22.09.2024 року товариство подало відповідь на відзив , де зазначило, що у спірних правовідносинах об`єктом судового захисту є не суб`єктивне право платника податків (оскільки має місце імперативно встановлений обов`язок здійснити реєстрацію податкової накладної), а саме інтерес платника на усунення створеної контролюючим органом перешкод у виконанні обов`язку з реєстрації податкової накладної у Реєстрі.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов й відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, встановив таке.
01 вересня 2022 року між ТОВ «СТАРМІЛК-КР» та ТОВ "ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС" укладений договір поставки № П1/09
Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність (поставляти) покупцеві товар, а саме: продукти харчування в асортименті у відповідності до технічних специфікації, згідно із накладних на поставку партії товару, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар у порядку та на умовах, встановлених цим договором.
Згідно із п.2.2 сума договору визначається як загальна вартість поставленого товару визначеного у накладних на передачу товару від продавця покупцеві протягом терміну дії даного договору. Накладні на передачу товару та специфікації є невід`ємними частинами цього договору.
На виконання умов договору поставки № П1/09 від 01.09.2022 року ТОВ «СТАРМІЛК-КР» було поставлено товар ТОВ "ПИРЯТИНСЬКИЙ ДЕЛІКАТЕС" та відповідно складено видаткові накладні № 5 від 03.09.2022 року, № 70 від 18.10.2022 року, № 73 від 20.10.2022 року, №98 від 01.11.2022 року, №116 від 11.11.2022 року, № 129 від 16.11.2022 року.
На реєстрацію подано шість податкових накладних відповідно:
- №1 від 03.09.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 01.07.2024;
- №45 від 18.10.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.06.2024;
- №48 від 20.10.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників До податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.06.2024,
- №с71 від 01.11.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.06.2024,
- № 87 від 11.11.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.06.2024;
- №123 від 46.11.2022 - квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.06.2024.
Тобто позивач оскаржує факт повернення спірних податкових накладних № 1 від 03.03.2022, № 45 від 28.06.2022, № 71 від 01.11.2022, № 87 від 11.11.2022, № 123 від 16.11.2022 квитанціями від 28.06.2024 та 01.07.2024.
У квитанції до податкової накладної №1 від 03.09.2022 вказано документ доставлено до ДПС України документ не прийнято. Документ не може бути прийнятий «відомості про особу, яка склала податкову накладну, не відповідають КЕП особи, що підписала даний документ».
Позивач вважає, що відповідачем 1 безпідставно відмовлено у реєстрації даних накладних з посиланням на те, що кваліфікований електронний підпис особи директора ОСОБА_2 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Позивач вказує на те, що неможливість провести реєстрацію податкових накладних полягає не в порушенні позивачем норм податкового законодавства, а є виключно наслідком помилкової роботи ЄРПН, який не враховує можливість зміни відповідальних осіб, що проводиться в межах строків реєстрації податкової накладної.
Не погоджуючись з діями відповідача 1 про відмову у прийнятті податкових накладних в реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладеним в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що підставою для відмови у прийнятті спірної податкової накладної стало те, що на момент складання податкових накладних директором була ОСОБА_3 вона була директором з 20.06.2022 по 20.11.2022 року, а з 21.11.2022 року директор підприємства ТОВ «СТАРМІЛК-КР» є ОСОБА_2 , який не мав права підпису документів станом на 20.11.2022.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Правила справляння податку на додану вартість з 01.01.2011 регламентовані приписами розділу V Податкового кодексу України.
Відповідно до пп.«а» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Згідно із п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п.201.10 ст.201 названого кодексу реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Слід зазначити, що функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за нормами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), нормами Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569), нормами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі за текстом - Порядок зупинення №1165).
Зі змісту Порядку №1246 та Порядку зупинення №1165 слідує, що в Україні Державою у сфері податкової справи запроваджено два рівня податкового контролю у процедурі реєстрації податкових накладних платників податків у Реєстрі.
Успішним процедурним результатом подолання першого рівня податкового контролю є автоматизоване (тобто таке, що вчиняється безвідносно до волі конкретного працівника контролюючого органу, а виключно за допомогою ресурсів інформаційного продукту програмного забезпечення) управлінське волевиявлення з приводу прийняття податкової накладної до Реєстру.
Відповідно до п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку №1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Отже, управлінське волевиявлення контролюючого органу з приводу реєстрації податкової накладної платника податків у Реєстрі може бути втілено у формі: 1) письмового документа - квитанції про відмову у прийнятті податкової накладної до Реєстру; 2) письмового документа - квитанції про прийняття податкової накладної до Реєстру і зупинення реєстрації; 3) письмового документа - квитанції про прийняття податкової накладної до Реєстру і реєстрації податкової накладної.
У даному конкретному випадку має місце випадок вчинення контролюючим органом відмови у прийнятті податкової накладної заявника до Реєстру.
Суд встановив, що підставою для відмови у прийнятті накладної стало те, що податкова накладна підписана не тим керівником підприємства, який займав посаду на дату складання податкової накладної, а тим керівником, який займав посаду на дату направлення накладної до реєстру.
Суд вважає, що такий порядок функціонування Реєстру у випадку зміни керівника платника ПДВ (чи працівника, уповноваженого на складання податкових накладних шляхом підписання електронним цифровим підписом) взагалі унеможливлює можливість проведення реєстрації податкової накладної, виправлення платником податків помилки у справлянні ПДВ у минулих відносинах попередніх звітних податкових періодів за правилами ст.50 та ст.201 Податкового кодексу України (недоплата грошових зобов`язань/заниження грошових зобов`язань), адже податкова накладна за подією виникнення податкового зобов`язання з ПДВ протягом 1095 днів у зворотньому часовому вимірі завжди буде складена календарною датою виникнення податкового зобов`язання з ПДВ (тобто складена календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДФС України значилась одна особа) і подана до Реєстру не раніше від календарної дати створення згаданої податкової накладної у якості електронного документу (тобто календарною датою, коли підписантом податкової накладної за допомогою електронного цифрового підпису за відомостями баз даних органів системи ДФС України може значитись інша особа).
За таких обставин, платник податків об`єктивно позбавлений будь-якої можливості виправити такий стан подій, провести реєстрацію накладної або виправити раніше вчинену помилку, що суперечить правилу юридичної визначеності як невід`ємному складовому елементу запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права.
Суд зазначає, що чинне законодавство України не містить такого обмеження у підписанні документів сформованих до призначення нового керівника підприємства, оскільки підписуючи документи, зокрема і податкові накладні, особа виступає в якості представника суб`єкта господарювання, а не від власного імені.
Встановлений відповідачем 1 недолік носить не законодавчий характер, а технічний, який прямо перешкоджає платникам податків реалізувати покладені на них обов`язки.
Також, з огляду на приписи статей 185, 187 Податкового кодексу України об`єктивними ознаками неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку можуть бути визнані обґрунтовані сумніви (розумні припущення тощо) контролюючого органу в наявності у спірних правовідносинах об`єкта оподаткування податком на додану вартість, тобто реальний ризик виписування особою податкової накладної за відсутності визначеної кодексом першої події.
Проте у спірних правовідносинах факт обґрунтованості такого сумніву не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, що враховується судом як самостійна та цілком достатня підстава для скасування спірних управлінських волевиявлень контролюючого органу.
Податковий кодекс України відрізняє подію виникнення обов`язку скласти податкову накладну від події зареєструвати податкову накладну. Такі події не збігаються в часі їх виникнення. Так, у першому випадку момент виникнення обов`язку скласти податкову накладну виникає за першою подією у відповідності до вимог положень ст.187 ПК України, а подія зареєструвати податкову накладну протягом часу, зазначено в абз.14-18 п.201.10 ст.201 ПК України.
Протягом проміжку часу між вказаними подіями можуть відбуватися зміни як в структурі організації роботи платника податку так і в особі, яка є керівником платника податку. При цьому, такі зміни не можуть звільняти або позбавляти платника податку обов`язку та права зареєструвати податкову накладну у встановленому законом порядку.
За відсутності у розпорядженні контролюючого органу на момент видання оскарженого рішення доказів відсутності об`єкта справляння ПДВ, а також доказів відсутності першої події виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, рівно як і доказів наміру платника на безпідставне одержання податкової вигоди у будь-якій формі та ураховуючи неподання таких доказів до матеріалів справи, вчинену контролюючим органом відмову у прийнятті податкових накладних Товариства до Реєстру є таким, що суперечить ч.2 ст.2 КАС України і підлягає кваліфікації у якості протиправної.
Аналізуючи наведене нормативне регулювання, суд робить висновок про неправомірність дій відповідача 1 щодо відмови прийняті до реєстрації податкових накладних від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Стосовно вимог позивача про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 1 від 03.09.2022, № 45 від 18.10.2022, № 48 від 20.10.2022, № 71 від 01.11.2022, № 87 від 11.11.2022, № 123 від 16.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРМІЛК-КР» датами подання їх на реєстрацію, суд зазначає про таке.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.
Вказаним Порядок визначено критерії за якими контролюючий орган повинен перевірити подані для реєстрації ПН.
У спірному випадку контролюючий орган взагалі не здійснював перевірку податкової накладної на відповідність усім визначеним критеріям, оскільки ним було відмовлено у прийнятті до реєстрації податкової накладної, а не відмовлено в реєстрації ПН в ЄРПН.
Таким чином, оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказану податкову накладну є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи, а вже їх рішення щодо вказаного питання, можуть бути предметом судового контролю та за наслідками оцінки яких суд може вирішити питання про зобов`язання відповідача вчинити дії, які узгоджуються з повноваженнями податкових органів.
Отже, такий спосіб захисту права як зобов`язання відповідача зареєструвати ПН в ЄРПН не може бути застосований у спірних відносинах, які фактично виникли з приводу відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних, а не у відмові в реєстрації ПН в ЄРПН.
В той же час, оскільки встановлені обставини справи свідчать про неправомірність дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкової накладної, суд, що належним способом захисту права позивача у спірних відносинах є зобов`язання відповідача 2 прийняти податкові накладні від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 для вирішення питання про її реєстрацію в ЄРПН.
Стосовно тверджень відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з оскаржуваними податковими накладними , то такі не приймаються судом до уваги, оскільки позивач оскаржує в цій справі саме підстави відмови у прийнятті податкових накладних квитанціями від 28.06.2024 року та від 01.07.2024 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою 09.07.2024 року.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд зробив висновок про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 9084,00 (квитанція від 03.07.2024 року), що підтверджується матеріалами справи, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 необхідно стягнути 4542,00 грн.
Керуючись статтями 2, 7, 139, 241, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неприйняття податкових накладних від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних;.
Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти податкові накладні від №1 від 03.09.2022, №45 від 18.10,2022, №48 від 20.10.2022, №71 від 01.11.2022, №87 від 11.11.2022, №123 від 16.11.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРМІЛК-КР" для вирішення питання щодо її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 02.10.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук