Справа № 420/8439/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 жовтня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8439/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі №420/8439/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

15 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування у період з 27.10.2018 року по 28.07.2020 року при обчислені ОСОБА_1 розміру усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 за період з 27.10.2018 року по 28.07.2020 року усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2018-2020 роки, грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2018-2020 роки, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за 2018-2020 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі №420/8439/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування за період з 29.01.2020 року по 28.07.2020 року при обчислені ОСОБА_1 розміру усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 28.07.2020 року усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік, грошової компенсації за дні додаткової відпустки за 2020 рік, як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, 11.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Разом з апеляційною скаргою представником скаржника заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтоване неможливістю наразі сплатити судовий збір так як майновий стан не дозволяє здійснити оплату судового збору у повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі №420/8439/24 залишено без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надано скаржнику 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1453 грн. 44 коп.

30.09.2024 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про відстрочення строку сплати судового збору у даній справі.

В обґрунтування означеного клопотання зазначено про те, що станом на момент направлення апеляційної скарги у військової частини НОМЕР_1 відсутні грошові кошти для сплати судового збору. Разом з цим, з метою виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, скаржником подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 щодо забезпечення оплати судового збору.

Надаючи оцінку досліджуваному клопотанню суб`єкта владних повноважень, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства України, судова колегія уважає за необхідне зазначити таке.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати врегульовано положеннями частини 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», відповідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як слідує зі змісту положень статті 8 Закону України "Про судовий збір", існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті), а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, із викладених норм убачається, що підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони.

При цьому, при зверненні до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до нього належні докази на підтвердження того, що у неї немає відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору. Якщо таких доказів до суду не подано, то клопотання про відстрочення сплати судового збору уважається необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Натомість, долучена військовою частиною НОМЕР_1 до клопотання виписка з рахунка КЕКВ 2240 від 26.09.2024 року не свідчить про відсутність відповідних коштів на рахунку для сплати судового збору у період з 05 вересня 2024 року по 30 вересня 2024 року.

Відтак, за наслідками дослідження клопотання військової частини НОМЕР_1 установлено, що скаржником до вказаного звернення не додано належного та допустимого доказу на підтвердження тяжкого майнового стану скаржника, або неможливості сплати судового збору.

Маючи намір реалізувати право на апеляційне оскарження судового рішення суб`єкт владних повноважень повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) «право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя».

Отже, сплата судового збору не може уважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Більше того, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень також не може ставити одного із учасників справи у привілейоване становище.

Скаржник, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно сплати судового збору.

Разом з цим, скаржником не надано і доказів того, що у вказаний період він вживав залежних від нього заходів для сплати судового збору.

За таких обставин, суб`єктом владних повноважень наразі не вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, клопотання військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст.169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви).

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, з`ясувавши , що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, протягом якого потрібно усунути недоліки.

Згідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України у разі не усунення недоліків апеляційної скарги остання повертається скаржнику.

Оскільки визначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2024 року недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі №420/8439/24, з урахуванням положень ч.2 ст.298, п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.296, ст. 298 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі №420/8439/24 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Ю.В. Осіпов