Справа № 380/23666/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуСправа № 380/23666/23 пров. № А/857/11750/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року (суддя Москаль Р.М., м.Львів) -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулося до суду із позовом до Львівської митниці (далі Митниця) в якому просив:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2023 №UA209000/2023/700042/2 (далі Рішення) та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209180/2023/001068 (далі Картка відмови).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що Митницею під час проведення митного контролю встановлено розбіжності в поданих позивачем документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим спірне Рішення не може вважатися обґрунтованими та правомірними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 17.07.2023 ОСОБА_1 придбав автомобіль фургон-рефрижератор Ford Transit WF0XXXTTFXDM87346 (далі ТЗ, Автомобіль відповідно) у компанії MAREX AUTO Marek Szymczak, відповідно до фактури № 04/07/2023 від 17.07.2023 вартість транспортного засобу становить 12000 злотих.

Для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Митниці електронну митну декларацію № 23UA62U4 від 26.07.2023 (далі МД) разом з пакетом супровідних документів: - довідку транспортних витрат від 26.07.2023; - сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 25.07.2023; - копію митної декларації країни відправлення № 23PL402010Е1131320; - копію висновку експерта № 1456/23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 25.07.2023; - декларацію про походження товару; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; -фактуру № FV1000/00027/23 від 06.07.2023; - фактуру № 04/07/2023 від 17.07.2023; - довідку про надання послуг митного брокера № 24/07/2023/1 від 24.07.2023.

Згідно висновку експерта від 25.07.2023 № 1456/23 внаслідок проведеного транспортно-товарознавчого дослідження встановлено, що «на досліджуваному автомобілі наявні наступні експлуатаційні дефекти та характеристики його стану, які впливають на величину його вартості: автомобіль має потертості та забруднення оббивок сидінь та салону, подряпини та сколи ДФП, пошкодження правих розсувних дверей, вм`ятини на задніх дверях, вм`ятини на середньому правому крилі, корозійні пошкодження дверей, порогів, передніх крил, не працює холодильна установка. Вартість фургона становить 2960 євро» (а.с.30-38).

За наслідками опрацювання наданих документів Митниця надіслала повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості.

Декларант позивача надіслав заяву, де просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів (а.с.22).

За результатами опрацювання поданої декларації та документів Митниця прийняла Рішення та Картку відмови.

У Рішенні Митниці, в графі 33 зазначено таке: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів 2а) (оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній митній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості) та 2б) (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається чи пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції) статті VII ГАТТ.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (далі МК) здійснено контроль наявності поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

За результатами встановлено наступне:

- відповідно до поданої фактури від 17.07.2023 № 04/07/2023 зазначено, що спосіб оплати «оплачено готівкою», але жодного підтвердження заявлених відомостей (ні бухгалтерських, ні банківських, ні фіскальних чеків чи квитанцій про оплату) митному органу не надано;

- відповідно до висновка експерта від 25.07.2027 № 1456/23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження, вартість задекларованого транспортного засобу визначена в розмірі 2960 євро. Судовим експертом зазначену вартість, відповідно до методики товарознавчої оцінки колісних транспортних засобів (пункт 7.35.3) встановлено на основі порівняльного підходу, що і зафіксовано в описовій частині Висновка, але джерелом для порівняння експертом використанні транспортні засоби тієї самої марки, моделі, типу двигуна та календарного року виготовлення, але без холодильного обладнання та без теплоізоляційного оброблення кузова фургона. Також, експертом не наведено жодних відомостей, які свідчать про несправність холодильної установки. Зазначене свідчить про формальний підхід експерта до поставленої йому задачі при визначенні вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, а також не дотримано норми наказу міністерства юстиції України Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувало інтернет посилання на подібний транспортний засіб з подібними технічними характеристиками, де співпадають торгівельна марка, модель, тип та потужність двигуна, тип кузова, календарний рік виготовлення, відповідно до якого, митна вартість визначена митним органом в розмірі 10290 євро з яких 300 євро транспортні витрати заявлені декларантом. Коригування не здійснювалось.»

З метою отримання товару у вільний обіг декларант подав митну декларацію з митною вартістю, визначеною відповідно до вимог оскарженого рішення про коригування, якій присвоєно номер № 23UA80U0 (далі МД-1), така була оформлена Митницею.

Частиною першою статті 257 МК визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини четвертої статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК).

Відповідно до частини другої статті 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК).

Частиною другою статті 53 МК визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містить норми відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частини четверта, п`ята статті 55 МК).

Відповідно до частини першої статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У частині другій статті 57 МК встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК).

Згідно з положеннями статті 60 МК у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з митними деклараціями документи, визначені частиною другою статті 53 МК, а саме: - довідку транспортних витрат від 26.07.2023; - сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 25.07.2023; - копію митної декларації країни відправлення № 23PL402010Е1131320; - копію висновку експерта № 1456/23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 25.07.2023; - декларацію про походження товару; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; -фактуру № FV1000/00027/23 від 06.07.2023; - фактуру № 04/07/2023 від 17.07.2023; - довідку про надання послуг митного брокера № 24/07/2023/1 від 24.07.2023.

Оцінюючи аргументи відповідача про не підтвердження ціни товару, що фактично була сплачена, матеріалами справи встановлено таке.

Так, ОСОБА_1 придбав Автомобіль у компанії MAREX AUTO Marek Szymczak за ціною 12000 злотих, що підтверджується фактурою № 04/07/2023 від 17.07.2023, наданою разом із митною декларацією для митного оформлення товару. У графі «спосіб оплати» зазначено, що оплата проведена готівкою. Крім того, для додаткового підтвердження вартості транспортного засобу позивач подав відповідачу фактуру № FV1000/00027/23 від 06.07.2023, з якої вбачається, що польська компанія «MAREX AUTO Marek Szymczak» незадовго до відчуження автомобіля позивачу, придбала автомобіль Ford Transit WF0XXXTTFXDM87346 у польській компанії Polski Tyton S.A. за ціною 13530 злотих (в т.ч. вартість автомобіля 11000 злотих і ПДВ (VAT) в розмірі 2530 злотих) (а.с.83 зворот, 144). Оцінивши зазначені документи, суд вважає такі достатніми для підтвердження ціни задекларованого товару.

Верховний Суд у постановах у справі № 260/695/19 від 01.04.2021, у справі № 1.380.2019.001823 від 04.06.2020 сформулював такий правовий висновок: «[…]Варто зазначити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). За наявності документів, що достовірно підтверджують митну вартість задекларованого товару, сама по собі оплата готівкою коштів та проставлення про це відмітки на інвойсі (рахунку-фактурі) за відсутності доказів підроблення відомостей та недоведеності обставин порушення вимог законодавства при придбанні певного товару недодання до митного оформлення касового ордеру, касового чеку чи іншого документа про прийняття визначеної суми готівкою не може класифікуватися як обставина, що свідчить про штучне формування показників митної вартості […]».

Так само, позивач на підтвердження оплати вартості ТЗ надав касовий документ № КР/02/07/2023 від 17.07.2023, яким підтверджено отримання готівкових коштів у сумі 12000 злотих (а.с.45, 147). Тому доводи відповідача щодо ненадання підтверджуючих документів щодо ціни товару є безпідставними.

При цьому, в оскарженому Рішенні про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а та 2б;

- джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувало інтернет посилання на подібний транспортний засіб з подібними технічними характеристиками, де співпадають торгівельна марка, модель, тип та потужність двигуна, тип кузова, календарний рік виготовлення відповідно до якого, митна вартість визначена митним органом в розмірі 10290 євро з яких 300 євро транспортні витрати заявлені декларантом.

Разом з тим, при митному оформленні ТЗ позивач надав до митного оформлення висновок експерта від 25.07.2023 № 1456/23 згідно якого експерт внаслідок проведеного транспортно-товарознавчого дослідження встановив, що «на досліджуваному автомобілі наявні наступні експлуатаційні дефекти та характеристики його стану, які впливають на величину його вартості: автомобіль має потертості та забруднення оббивок сидінь та салону, подряпини та сколи ДФП, пошкодження правих розсувних дверей, вм`ятини на задніх дверях, вм`ятини на середньому правому крилі, корозійні пошкодження дверей, порогів, передніх крил, не працює холодильна установка. Вартість фургона становить 2960 євро» (а.с.30-38).

Інформація щодо характеристики транспортного засобу аналогічного змісту зазначена у доповненні до митної декларації та рішенні про коригування митної вартості. При цьому, здійснюючи коригування митної вартості автомобіля митний орган взяв за джерело коригування подібний транспортний засіб, але який знаходиться у іншому технічному стані, а саме не містить будь-яких корозійних пошкоджень, потертостей, подряпин, зі справною холодильною установкою, на відміну від задекларованого автомобіля. Відповідно ціна технічно справного автомобіля визначена у розмірі 10290 євро.

Таким чином, митний орган скоригував митну вартість товару взявши за джерело коригування транспортний засіб, який значно відрізняється за своїм технічним станом від задекларованого автомобіля, проігнорувавши визначені у висновку експерта технічні несправності, що вплинули на зменшення ринкової вартості ввезеного фургона-рефрижератора Ford Transit. До того ж, митний орган не врахував технічні несправності автомобіля при визначенні митної вартості, а саме несправність холодильної установки, адже дана обставина виключає використання фургона-рефрижератора за функціональним призначенням (перевезення заморожених вантажів на далекі відстані) і скоригував митну вартість за ціною технічно справного фургона-рефрижератора, яка очевидно що є значно вищою. Тому, використане відповідачем джерело інформації не може слугувати підставою для визначення митної вартості товару у цій справі, а дії відповідача є протиправними.

Таким чином, доводи відповідача про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями.

За наведених обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей зазначених в частині третій статті 53 МК і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав для витребування додаткових документів та прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 13.10.2021 року у справі № 804/15600/15, від 14.04.2021 року у справі № 820/4849/16, від 21.04.2021 року у справі № 809/1838/15.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 200/6521/20-а та від 18.11.2022 у справі № 818/902/17.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Наведене свідчить про необґрунтованість прийнятого відповідачем Рішення та Картки відмови, а відтак про наявність підстав для визнання їх протиправним та скасування.

Зважаючи на заперечення відповідача щодо заявленої суми витрат понесених в суді першої інстанції, враховуючи складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності зменшення розміру заявлених витрат до 5834 грн (з них: судовий збір в сумі 2147 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2147 грн, витрати на перекладача в сумі 1540 грн). Відповідачем в апеляційній скарзі не наведено достатньо доводів, які б давали підстави відмовити у задоволенні вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та переклад.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
А. Р. Курилець