Справа № 370/2171/24
Суддя: Сініцина О. С.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р. Справа №370/2171/24

Провадження № 2-а/370/38/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Сініциної О.С., розглянувши адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 22 липня 2024 року звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому зазначив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 постановою серія ЕНА № 2586570 від 11 липня 2024 року притягнув його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 11 липня 2024 року о 20 год 31 хв, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 по трасі Київ-Чоп, був зупинений працівниками поліції на підставі невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.2 (суцільна лінія) та його зобов`язали пред`явити відповідні документи, зокрема поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У паперовому вигляді страхового полісу він не мав, а через перебої зв`язку пред`явити його в електронному вигляді не зміг. На його прохання перевірити у базі МТСБУ чинність страхового полісу поліцейський відмовив.

Такі дії інспектора вважає протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 05 серпня 2024 року позов залишив без руху у зв`язку з відсутністю сплати судового збору, а також було запропоновано позивачу замінити первісного відповідача (інспектора старшого лейтенанта поліції 2-го взводу 2-ої роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області) на належного відповідача.

До суду 30 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява щодо усунення недоліків, яка була прийнята та долучена до матеріалів справи.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 06 вересня 2024 року в адміністративній справи за позовною заявою ОСОБА_1 замінив на належного відповідача у справі Департамент патрульної поліції Національної поліції України. Справу призначив розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропонував відповідачу протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позов, а також зобов`язав відповідача подати до суду: належним чином засвідчену копію Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2586570 від 11 липня 2024 року; належним чином засвідчені копії інших документів у справі, у тому числі: відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

Від представника відповідача 25 вересня 2024 року надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі фактичні обставини.

Інспектором 2-го взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області старшим лейтенантом поліції Мшанецьким Василем Олександровичем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму Серія ЕНА № 2586570 від 11 липня 2024 року о 21 год 07 хв, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності оскільки, останній 11 липня 2024 року о 20 год 31 хв, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 , траса М06 Київ-Чоп 44 км, не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.2 (суцільна лінія), під час перевірки документів не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив підпункт «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, за що настає відповідальність за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до пункту 2.4. Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Такими документами, зокрема, є поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно до пункту 21.3 статті 21 цього закону, під час використання транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, законом встановлено вичерпні випадки, коли інспектор поліції має право вимагати у водія пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серед яких складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідачем винесена постанова відносно позивача за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за відсутність у подія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, в матеріалах справи міститься діючий станом на 11 липня 2024 року витяг з бази Моторного транспортного страхового бюро України поліс № 217419800, з якого вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 застрахований в АТ «СК «ІНГО».

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( частина друга стаття 19 Конституції України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, відповідач був зобов`язаний довести те, що позивачем дійсно було порушено відповідне положення Правил дорожнього руху України за яке передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з цим, суд ухвалою від 06 вересня 2024 року вирішував питання подання відповідачем до суду наявних доказів, зокрема належним чином засвідчені копії інших документів у справі, у тому числі: відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

Однак, відповідач не скористався таким правом та не спростував твердження позивача та не додав до відзиву жодних доказів, які б спростовували обґрунтованість його вимог.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, на яких доказах вона ґрунтується, а відповідач доказів у порядку статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суду не надав.

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним, у відповідності до частини дев`ятої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, визнати ту обставину, що оскаржувана постанова була винесена без наявності доказів щодо порушення підпункту «ґ» пункту 2.1 Привал дорожнього руху.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, судом встановлені обставини у справі та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, за подання до суду позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн, який у повному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 9, 77, 80, 139, 246, 255, 257, 259, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, 7, 9, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

у х в а л и в:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режиму серії ЕНА № 2586570 від 11 липня 2024 року, винесену старшим лейтенантом поліції 2-го взводу 2 роти УПП Батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Мшанецьким Василем Олександровичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладенням на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.С. Сініцина