Справа № 500/3528/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3528/24

30 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради, селищного голови Микулинецької ОТГ Слободян Івана Васильовича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Микулинецької селищної ради (надалі, відповідач - 1), селищного голови Микулинецької ОТГ ОСОБА_2 (надалі, відповідач - 2), в якому просить визнати протиправною відмову Микулинецького селищного голови Тернопільського району Тернопільської області, викладену у розпорядженні від 06.12.2023 року №186-к, у перегляді присвоєного позивачу рангу посадової особи місцевого самоврядування та у присвоєнні їй 8 рангу посадової особи місцевого самоврядування з моменту призначення на посаду, зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області переглянути правильність присвоєного позивачу рангу посадової особи місцевого самоврядування та присвоїти позивачу 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування з моменту призначення на посаду в територіальній громаді, зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області здійснити передбачені законодавством позивачу доплати, які передбачені для 8 рангу посадової особи місцевого самоврядування з моменту призначення його на посаду в територіальній громаді.

Позов обґрунтований тим, що, на думку позивача, у неї виникло право на перенесення присвоєного рангу під час вступу на державну службу та його збереження при прийнятті на державну службу в органах місцевого самоврядування, оплату праці з врахуванням відповідного рангу. Натомість приймаючи оскаржуване розпорядження Микулинецький селищний голова повністю недотримався положень Закону та лише після неодноразових звернень позивача прийняв рішення у формі розпорядження про присвоєння відповідного рангу лише починаючи з 01 січня 2024 року, а не з моменту вступу на державну службу в орган місцевого самоврядування, через що позивач з моменту прийняття на державну службу до органу місцевого самоврядування був позбавлений належного їй відповідно до законодавства рангу. Таким чином, вважає, що у разі присвоєння лише з 01 січня 2024 року позивач втрачає передбаченні чинним законодавством нарахування за відповідний ранг, що порушує його право та фактично проміжок часу з моменту прийняття на посаду до 01 січня 2024 року позивач залишався із невідповідним рангом державного службовця.

Ухвалою суду від 05.06.2024 позовну заяву залишено без руху, та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та присвоєння рангів у межах відповідної категорії посад (відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації, результатів роботи) входить до виключної сфери повноважень та компетенції селищного голови. Просить врахувати, що чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в органи місцевого самоврядування присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця; вказане положення Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування застосовується при призначенні на державну службу особи, якій присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування, а не навпаки. Зазначає, що в процесі децентралізації Микулинецька селищна рада прийняла на посади 9 працівників, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», які до того працювали в державних органах, тобто - державними службовцями, з них: 5 спеціалістів, 3 начальники відділів і 1 державний реєстратор (1 спеціаліст і 1 реєстратор призначені на посади ще у 2016 році на початку децентралізації, всі інші призначені відповідно у 2021 році). При призначені на посади посадових осіб місцевого самоврядування присвоювались ранги у відповідності до ст. 14, 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Всі посадові особи були ознайомлені із розпорядженням про призначення, в тому числі і про присвоєний їм ранг в межах відповідної категорії посад, під підпис, заперечень не надходило. До того ж, зауважує, що при призначенні на посаду ОСОБА_1 проходила всю процедуру призначення на посаду спеціаліста - посадової особи ОМС,: проходила конкурсний відбір, приймала Присягу посадової особи органу місцевого самоврядування, їй було повідомлено щодо присвоєння їй рангу відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в межах відповідної категорії посад (стаття 14,15), ознайомлено із розпорядженням голови про призначення на посаду і присвоєння рангів, під підпис, з тих пір, від 2021 року і до квітня 2023 року, заперечень не було. На переконання представника відповідача, перегляд та можливе присвоєння рангів посадових осіб ОМС на рівні рангів посад державних службовців тягне за собою додаткове фінансове навантаження коштів з місцевого бюджету, а селищний голова, відповідно до частин 4-5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначених радою, в тому числі, питання фінансування видатків з місцевого бюджету на оплату праці використання розпорядником бюджетних коштів лише за призначенням, визначеним радою, є виключними повноваженнями та відповідальністю самого органу місцевого самоврядування - селищного голови та селищної ради; селищний голова несе персональну відповідальність за здійсненням наданих йому повноважень.

Судом встановлено, що у відповідності до Розпорядження селищного голови Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №149-к від 22.09.2021, ОСОБА_3 призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин, архітектури та містобудування Микулинецької селищної ради (згідно класифікатору професій 2419.3) з 23.09.2021, як таку, що пройшла конкурсний відбір з посадовим окладом згідно штатного розпису, а також присвоєно ОСОБА_1 13 (тринадцятий) ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах 7 (сьомої) категорії посад в органах місцевого самоврядування, установити доплату за ранг згідно діючого законодавства.

В подальшому, позивач зверталася до відповідача із заявою щодо присвоєння відповідного рангу посадової особи органу місцевого самоврядування, однак листом від 22.03.2024 відповідач повідомив позивача про те, що видано Микулинецькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області прийнято розпорядження №186-К від 06.12.2023 "Про приведення у відповідність рангів посадових осіб місцевого самоврядування".

Вказане Розпорядження винесене на підставі п.20 ч. 4 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", враховуючи лист Національного агентства з питань державної служби України №2594/10.3-23 від 02.06.2023.

Так, у відповідності до Розпорядження Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №186-К від 06.12.2023, привести у відповідність ранги посадових осіб місцевого самоврядування з 01.01.2024: ОСОБА_1 , спеціалісту І категорії відділу земельних відносин, архітектури та містобудування Микулинецької селищної ради, 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні раніше присвоєного рангу державного службовця; категорія посади в органі місцевого самоврядування залишається незмінною (сьома категорія).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби визначає Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон 889).

Відповідно до статті 1 Закону 889-VIII державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 11 частини третьої статті 3 Закону №889 дія цього Закону не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 39 Закону №889 передбачено, що ранги державних службовців є видом спеціальних звань.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону №889 встановлюється дев`ять рангів державних службовців.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.

Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

Частиною третьою статті 39 Закону №889 передбачено, що присвоюються такі ранги: державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", - 1, 2, 3 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "Б", - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "В", - 6, 7, 8, 9 ранг.

Згідно з частиною дев`ятою статті 39 Закону №889 у разі переходу на посаду нижчої категорії або звільнення з державної служби за державним службовцем зберігається раніше присвоєний йому ранг.

Загальні ж засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовано Законом України від 07.06.2001 №2493-ІІІ "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон №2493).

Частинами першою та другою статті 15 Закону №2493 передбачено, що під час прийняття на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; особам, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; особам, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; особам, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; особам, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; особам, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг.

Пунктами 2 - 4 розділу VII "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону №2493-ІІІ передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

За посадовими особами місцевого самоврядування, посади яких на момент набрання чинності цим Законом було віднесено до відповідних категорій та яким присвоєно ранг, згідно з пунктом 5 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні", зберігається така сама категорія та присвоюється такий самий ранг з додержанням вимог цього Закону.

З набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України "Про державну службу".

У разі переходу посадової особи органу місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії посад їй присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до цього Закону.

Разом з тим, спірні правовідносини виникли у зв`язку з переходом позивача з державної служби на службу в орган місцевого самоврядування.

При цьому, питання співвідношення рангів посадових осіб місцевого самоврядування та рангів державних службовців врегульовано пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2493, відповідно до якого з набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України "Про державну службу".

Особливістю спірних правовідносин є те, що на момент набрання чинності Законом №2493 (04.07.2001) правовий статус державних службовців був врегульований Законом України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу".

Так, Законом України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" було передбачено аналогічну до Закону №2493 ієрархію категорій посад і рангів, а також співвідношення рангу і категорії, а саме встановлювалося сім категорій посад, в межах яких присвоювалися ранги від 15 (для посад, віднесених до сьомої категорії) до 1 (для посад, віднесених до першої категорії).

Проте, з набранням чинності Законом №889 (з 01.05.2016) ієрархія категорій і рангів істотно змінилася, адже Законом №889 передбачено три категорії посад державної служби "А", "Б" і "В", у межах яких може бути призначено 9 рангів.

Отже, з набранням чинності Законом №889 категорії і ранги посад державної служби і посадових осіб органів місцевого самоврядування перестали мати уніфіковані ієрархію та співвідношення.

Крім того, в пункті 11 частини третьої статті 3 міститься застереження про те, що дія Закону №889 не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

У подібних до спірних у даній справі правовідносинах Верховний Суд уже вирішував питання застосування пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2493 щодо можливості встановлення особі, яка призначається на посаду в органі місцевого самоврядування, рангу на рівні того, що така особа отримала відповідно до Закону №889.

У постанові від 23.06.2022 у справі №380/1721/20 Верховний Суд виходив і з того, що з прийняттям Закону №889 передбачене пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2493 право посадової особи органів місцевого самоврядування на збереження рангу на рівні того, який вона мала відповідно до Закону України "Про державну службу", не може бути скасоване або звужене.

Так, аналізуючи частину другу статті 39 Закону №889, Верховний Суд зазначив, що законодавець цією нормою передбачив, що співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

Ця норма регулює правовідносини "від зворотного", тобто у разі переведення (призначення) на державну службу, а не з неї. Проте, ця норма підкреслює очевидну волю законодавця прирівняти ранги державного службовця, зокрема, з рангами посадових осіб органів місцевого самоврядування у разі їхнього переведення.

Оскільки частиною другою статті 39 Закону №889 передбачено право посадової особи органу місцевого самоврядування при призначенні її на посаду державного службовця на присвоєння їй такого рангу державного службовця, який вона мала відповідно до Закону №2493, незважаючи на те, що за цією посадою державного службовця може бути присвоєно нижчий ранг, дискримінаційним є присвоєння особі при її прийнятті на посаду в органі місцевого самоврядування нижчого рангу, ніж вона мала відповідно до Закону №889.

Крім цього, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а). Недосконалість у законодавчому регулюванні спірних правовідносин не повинна впливати на можливість реалізації особою своїх трудових прав, зокрема, на присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні того, що вона отримала як державний службовець в період проходження державної служби.

Беручи до уваги гарантії, встановлені пунктом 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2493, вимоги пункту 11 частини третьої статті 3 Закону №889 не можуть бути перешкодою для встановлення посадовій особі органу місцевого самоврядування рангу на рівні того, що така особа набула під час державної служби.

Подібні висновки були також викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.10.2022 у справі №420/14701/20 та від 07.12.2023 у справі №340/2175/21.

Доводи позивача в цілому зводяться до того, що перед призначенням на посаду у Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області позивач працювала на державній службі, де їй було присвоєно 8 ранг державної служби, категорії "В" 27.01.2019, що також підтверджується записом № 28 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

Однак, при призначенні позивача на посаду спеціаліста І категорії відділу земельних відносин, архітектури та містобудування Микулинецької селищної ради (згідно класифікатору професій 2419.3) з 23.09.2021, їй присвоєно 13 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах 7 (сьомої) категорії посад в органах місцевого самоврядування, що, на думку суду, свідчить про протиправність таких дій відповідача.

У зв`язку з цим, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними та скасування Розпорядження селищного голови Тернопільського району Тернопільської області №149-К від 22.09.2021 "Про призначення ОСОБА_1 " в частині присвоєння ОСОБА_1 13 (тринадцятого) рангу посадової особи органу місцевого самоврядування, зобов`язання відповідача внести зміни до Розпорядження селищного голови Тернопільського району Тернопільської області №149-К від 22.09.2021 "Про призначення ОСОБА_1 " та присвоїти спеціалісту І категорії відділу земельних відносин, архітектури та містобудування Микулинецької селищної ради ОСОБА_1 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування, з 23.09.2021.

Щодо позовних вимог щодо зобов`язання Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області здійснити передбачені законодавством позивачу доплати, які передбачені для 8 рангу посадової особи місцевого самоврядування з моменту призначення його на посаду в територіальній громаді, то суд вважає, що така вимога є передчасною, адже відповідачем не вчинені відповідні дії на виконання судового рішення у даній справі.

Суд наголошує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Враховуючи викладене, позовні вимог є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження селищного голови Тернопільського району Тернопільської області №149-К від 22.09.2021 "Про призначення ОСОБА_1 " в частині присвоєння ОСОБА_1 13 (тринадцятого) рангу посадової особи органу місцевого самоврядування.

Зобов`язати Микулинецьку селищну раду Тернопільського району Тернопільської області внести зміни до Розпорядження селищного голови Тернопільського району Тернопільської області №149-К від 22.09.2021 "Про призначення ОСОБА_1 " та присвоїти спеціалісту І категорії відділу земельних відносин, архітектури та містобудування Микулинецької селищної ради ОСОБА_1 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування, з 23.09.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 30 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

Микулинецька селищна рада (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 11, с-ще Микулинці, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,48120 ),

Селищний голова Микулинецької ОТГ ОСОБА_2 (місцезнаходження: вул. Бандери, 11, смт. Микулинці, Тернопільський район, Тернопільська область,48120 РНОКПП:).

Головуюча суддя Дерех Н.В.