Справа № 280/7635/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

01 жовтня 2024 року Справа № 280/7635/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В., перевіривши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Військової частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України (03106, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Військової частина НОМЕР_1 (надалі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Військової частини № НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , в період з 25.02.2022 року по 05.07.2023 року, включно а також виплачених за вказаний період: одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року (з 10 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року), Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року (з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року), на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Військову частину № НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25.02.2022 року по 05.07.2023 року, включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення: одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року (з 10 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року), Законом України "Про Державний бюджет України на 2023рік" станом на 01 січня 2023 року (з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року), на відповідні тарифні коефіцієнти.

Ухвалою суду від 20.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на поважні підстави пропуску такого строку із наданням відповідних доказів.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначає, що з метою захисту своїх законних прав та інтересів позивач попередньо звертався до відповідача з відповідними вимогами та копії доказів направлення/отримання попереднього звернення ОСОБА_2 надано в додатках до позову. Але слід врахувати приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким встановлено, що під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню т території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, зі змінами дію карантину продовжено до 30 червня 2023 року.

З 24.02.2022 року по день розгляду цієї справи в Україні діє воєнний стан, під час якого відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, строку, визначені зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк його дії (ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, в редакції, що діяла на час звернення до суду).

Тому строк на звернення позивачем з цим позовом, заявленим в у серпні 2024 року, тобто під час дії військового стану, не сплив.

Крім того, позивач просить взяти до уваги, триваючу пасивну поведінка відповідача, яка свідчить про порушення прав та інтересів позивача, що вплинуло на час звернення до суду. З урахуванням зазначеної інформації та доданих до позовної заяви матеріалів, просить визнати підстави / причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними та задовольнити заяву позивача та поновити строк звернення з уточненим позовом до суду.

Враховуючи, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відпустці питання про відкриття провадження у справі вирішується після виходу судді із відпустки.

Надаючи оцінку поважності наведених у заяві причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, необхідно зазначити таке.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Необхідно звернути увагу на те, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на його думку, під час проходження служби відповідач протиправно не нарахував та не виплачував позивачу грошове забезпечення в період з 25.02.2022 року по 05.07.2023 року, а також виплачених за вказаний період: одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року (з 10 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року), Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року (з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року), на відповідні тарифні коефіцієнти.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Слід зазначити, що розмір грошового забезпечення відомий його отримувачу під час отримання відповідної виплати, отже саме з моменту не отримання грошового забезпечення у неналежному розмірі позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Суд зазначає, що навіть остання виплата грошового забезпечення мала бути здійсненна позивачу у липні 2023 року, проте з позовом до суду позивач звернувся 12.06.2024 року, тобто майже через рік після виникнення спірних правовідносин.

Суд також враховує, правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 03 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22, в якій зазначено, що до 19 липня 2022 року Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 та інших справах за подібних правовідносин. Застосування такого підходу судом касаційної інстанції є сталим та послідовним.

Також слід врахувати висновки про те, що на підставі пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 22 липня 2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 09 грудня 2020 року №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами), з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року на території України було встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Застосовуючи наведений підхід Верховного Суду до обставин даної справи, слід зазначити, що у спірних правовідносинах строк звернення до суду завершився 01.10.2023 року.

Водночас, позов подано до суду 12.06.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Таким чином, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

На сьогодні Верховним Судом сформовано правову позицію, згідно з якою введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, постанови Верховного Суду від 25.10.2022 у справі № 620/7233/21, від 24.10.2022 у справі №160/175/22 та від 22.09.2022 по справі № 140/13772/21).

Отже, введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію. В контексті ж розгляду даної справи, матеріали не містять жодних доказів на підтвердження того, що наведені, як підстави для поновлення строку звернення до суду, дійсно пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернення до суду з адміністративним позовом у зв`язку із запровадженням воєнного стану.

Суд враховує, що в Україні введений та діє воєнний стан, проте Запорізький окружний адміністративний суд здійснює правосуддя.

Суд зауважує, що міжміський та міський транспорт, відділення поштового зв`язку і засоби електронної комунікації працюють, що дає об`єктивну можливість учасникам справи подавати (направляти поштовим зв`язком чи на електронну пошту) процесуальні документи.

Крім того, суд вважає занеобхідне зазначити, що відповідно до витягу з Наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.07.2023 №186, позивач звільнений з військової служби у запас, та виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення з 05.07.2023.

Додані до позову матеріали не містять відомостей про те, що отримуючи грошове забезпечення у розмірі, який позивач вважає неналежним, позивачем без зволікань та протягом розумного строку вчинялись будь-які активні дії, спрямовані на з`ясування інформації щодо підстав визначення розміру такої виплати. Водночас, вперше позивач звернувся до відповідача щодо спірного питання лише в червні 2024 року, що не може бути визнано як розумний строк для пошуку шляхів захисту порушеного права.

Також слід зазначити, що звернення позивача до відповідача щодо спірного питання не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд звертає увагу, що позивачем пропущено досить великий термін звернення до суду.

За наведених вище обставин, підстави, зазначені позивачем в заяві не можуть бути визнані поважними причинами пропущення строку звернення до суду, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнього права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Таким чином, дослідивши обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та враховуючи викладені у заяві пояснення, суд вважає зазначену позивачем підставу не поважною.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, оскільки позивач не подав до суду належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, а наведені позивачем підстави поновлення такого строку не доведені належними та допустимими доказами, наявні підстави для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом.

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України (03106, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6) - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя О.В.Конишева