Справа № 120/5487/20-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30 вересня 2024 р. Справа № 120/5487/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Томчука А.В.,
секретаря судового засідання: Товстун Н.М.,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: Дмитрук Ю.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження питання адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1
до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області
про: визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням суду від 12.09.2024 адміністративний позов задоволено.

Суд здійснював розгляд справи у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Водночас до ухвалення рішення у справі представник позивача зробив заяву про те, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи і, у разі задоволення позову, докази на підтвердження таких витрат будуть подані суду додатково у строк, встановлений частиною п`ятою статті 139 КАС України.

Повний текст рішення суду від 12.09.2024 складено 23.09.2024.

18.09.2024 представник позивача подала до суду заяву про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Ухвалою від 19.09.2024 розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 120/5487/20-а призначено на 30.09.2024.

25.09.2024 на адресу суду надійшло клопотання ГУНП у Вінницькій області про зменшення витрат на правничу допомогу. У клопотанні відповідач вказує, що у розглядуваному випадку витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн є необґрунтованими та надміру завищеними. Так, у клопотанні представник акцентує увагу суду на тому, що відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Надання адвокатом Федчук С.М. позивачу адвокатських послуг у суді при розгляді справи підтверджується, зокрема, договором №57/20-а про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2020. Водночас, у самому тексті договору відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі розрахунків/рахунків, актів або інших двосторонніх документів.

На обґрунтування стягнення з ГУНП такої значної суми витрат на правничу допомогу, представник позивача зазначає, що між адвокатом Федчук Світланою Миколаївною та клієнтом ОСОБА_1 укладено договір, вартість послуг за цим договором становить суму, що дорівнює 100% обумовленої суми Гонорару в день укладення Договору, також надано детальний опис робіт.

Однак, ГУНП зауважує на тому, що вільний вибір адвоката чи адвокатського об`єднання є беззаперечним правом заявника, однак, ГУНП не повинно нести надмірної фінансової відповідальності за такі дії заявника.

Представник відповідача у клопотанні, посилаючись на практику Верховного Суду, стверджує, що оскільки акти виконаних робіт відсутні, тому факт надання послуг позивачу не можна вважати підтвердженим.

30.09.2024 представник позивача подала до суду заперечення на клопотання ГУПН у Вінницькій області про зменшення витрат на правничу допомогу. В такому, адвокат Федчук С.М. вказує, що 17.09.2024 представником позивача на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надано Детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2020 № 57/20-а в якому чітко зазначено перелік наданих послуг, витрачений час та вартість проведеної роботи.

Так, позивач ОСОБА_1 та адвокат Федчук С.М. в рамках Договору від 07.09.2020 № 57/20-а, виходячи із складності справи, збору та витребування матеріалів та доказів, документів та інформації, часу необхідного для підготовки та подання позовної заяви, а також часу який може бути витрачений адвокатом під час захисту та представництва інтересів позивача в судових засіданнях дійшли згоди про встановлення фіксованого розміру гонорару адвоката в розмірі 15 000 грн.

Представник позивача зауважила, що оскільки рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.09.2024 не є остаточним, а відповідач має намір його оскаржувати, тому акт-приймання виконаних робіт між сторонами Договору не укладався.

Таким чином, Договір про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2020 № 57/20-а, яким сторонами погоджено фіксований розмір вартості наданих послуг, а також оригінали квитанцій до касового прибуткового ордеру та Детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) дозволяють в повній мірі встановити зміст, обсяг та вартість наданих послуг позивачу.

Доводи представника відповідача щодо відсутності підпису ОСОБА_1 на касовому прибутковому ордері є абсурдними. Касовий прибутковий ордер є первинним фінансовим документом, який застосовувався суб`єктами господарювання для оформлення надходження коштів у вересні 2020 року відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №148 від 29 грудня 2017 року. Підпис на касовому прибутковому ордері споживачем послуг не передбачена жодним нормативним документом.

Також 30.09.2024 представник позивача подала до суду заяву щодо проведення судового засідання за її відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання 30.09.2024 представник позивача, не заявилась, матеріали справи містять заяву про проведення судового засідання за її відсутності.

Представник ГУНП у Вінницькій області підтримала аргументи клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Крім того, представник заявила клопотання про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі.

Ухвалою від 30.09.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотання сторони відповідача про залишення заяви без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заперечення представника відповідача, визначаючись щодо питання про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу вимог частини 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з часиною 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 статті 252 КАС України).

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною 2 статті 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

За нормами частини першої статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано:

- Договір про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2020 № 57/20-а, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- Додаток № 1 до Договору від 07.09.2020 № 57/20-а;

- детальний опис (наданих послуг) за Договором від 07.09.2020 № 57/20-а;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000494;

- ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1007334 від 06.10.2020;

- квитанцію до прибуткового касового ордера від 16.09.2020 № 24, від 29.09.2020 № 27 на загальну сум 15000 грн.

Так, за долученим до матеріалів справи Договором про надання професійної правничої допомоги від 07.09.2020 № 57/20-а, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється Додатком до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (п. 4.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору обумовлено, що винагорода за надання професійної правничої допомоги згідно Договору від 07.09.2020 № 57/20-а складає 15000 грн. За п. 2-3 Додатку № 1 акт виконаних робіт клієнт отримує після остаточного рішення по справі. Розрахунки Клієнт здійснює в готівковій формі, про що адвокатом видається квитанція про сплату гонорару.

Відповідно до детального опису (наданих послуг) за Договором від 07.09.2020 № 57/20-а адвокат Федчук С.М. надано ОСОБА_1 наступні послуги та витрачено таку кількість часу:

- попереднє вивчення матеріалів. Формування правової позиції. Консультування 1 год. - 1000 грн;

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Вивчення судової практики 1 год. - 1000 грн;

- підготовка та подання адміністративного позову до ВОАС 3 год. - 3000 грн;

- клопотання про долучення доказів від 03.12.2020 1 год. - 1000 грн;

- клопотання про виклик свідків від 30.04.2021 1 год. - 1000 грн;

- клопотання про призначення почеркознавчої експертизи 2 год. - 2000 грн;

- клопотання про виклик свідків від 19.07.2021 0,5 год. - 500 грн;

- підготовка та подання до суду заперечення на клопотання ГУНП у Вінницькій області про долучення доказів 5 год. - 5000 грн;

- забезпечення участі у судових засіданнях у ВОАС (24.07.2024, 01.08.2024, 27.08.2024, 10.09.20244, 12.09.2024) 5 год. - 5000 грн.

Всього надано послуг на суму 15000 грн.

Варто вказати, що при вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

У той же час, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг, про які зазначено у до детальному описі (наданих послуг) за Договором від 07.09.2020 № 57/20-а, суд зауважує, що такі послуги адвоката як "підготовка та подання адміністративного позову до суду" включають у себе "попереднє вивчення матеріалів. Формування правової позиції. Консультування; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Вивчення судової практики".

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на правничу допомогу не є повністю співмірним обсягом правових послуг, що був необхідним для забезпечення представництва та захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи.

Суд зауважує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд немає права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, як зазначено у пунктах 268-269 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), пункт 55 з подальшими посиланнями).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia), відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, оскільки надані стороною докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та від 31.07.2020 у справі № 301/2534/16-ц.

Зважаючи на аргументи сторони відповідача, що наведені у клопотанні від 25.09.2024, суд зауважує, що розмір гонорару адвоката Федчук С.М. за надання правничої допомоги також визначений у пункті 4.2. Договору та Додатку № 1 до цього Договору у вигляді фіксованої суми.

Більше того, за п. 2 Додатку № 1 до Договору від 07.09.2020 № 57/20-а акт виконаних робіт клієнт отримує після остаточного рішення по справі. Розрахунки Клієнт здійснює в готівковій формі, про що адвокатом видається квитанція про сплату гонорару.

Таким чином, суд відхиляє аргументи представника відповідача щодо не підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг за відсутності акту виконаних робіт, погодженого сторонами договору, та приймає до уваги доводи представника позивача, що судове рішення у цій справі ще не набуло законної сили, а отже не є остаточним.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності підпису ОСОБА_1 на касовому прибутковому ордері, оскільки касовий прибутковий ордер є первинним фінансовим документом, який застосовувався суб`єктами господарювання для оформлення надходження коштів у вересні 2020 року відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148. Водночас нормами чинного законодавства та типовою формою Квитанції до прибуткового касового ордера, наведеною у Додатку 2 до згаданого Положення, не передбачено підпису на касовому прибутковому ордері споживачем послуг.

підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.

Відтак, беручи до уваги предмет спору, складність справи та обсяг адвокатських послуг, що був необхідним для захисту інтересів позивача в суді у зв`язку з розглядом цієї справи, з огляду на обґрунтованість заяви в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд приходить до переконання, що такі витрати підлягають зменшенню до 13000 грн і такий розмір відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Отже, за наслідками розгляду цієї справи на користь ОСОБА_1 стягуються витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 120/5487/20-а задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 02.10.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович