Справа № 520/18216/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 вересня 2024 року № 520/18216/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф-4626-2040 про сплату боргу від 28.03.2024 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд.46,м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_2 . 19.11 1973р. народження, мешкаю АДРЕСА_1 . НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , т. НОМЕР_3 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що у червні 2024 року з мобільного застосунку «ДІЯ» їй стало відомо, що 07.06.2024 у Лозівському відділі державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрите виконавче провадження №75234320, щодо стягнення з неї податкового боргу у сумі 12666, 45 грн.

Скориставшись правом знайомитися з матеріалами, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, позивачка дізналася, що виконавче провадження відкрите 07.06.2024 за податковою вимогою №Ф-4626-2040 про сплату боргу, складеною на підставі рішення № відповідача про застосування штрафних санкцій на суму 1652, 51 грн. та нарахування пені в сумі 9586,99 грн. за період з 20.04.2019 по 19.09.2022, у зв`язку з несплатою (неперерахуванням) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, всього на загальну суму 11 239, 5 грн.

Постановою від 07.06.2024 у ВП №7523420 накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, яка становить 12 666,45 гривня (UАН).

Вказане рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені є протиправним, а податкова вимога №Ф-4626-2040 підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_2 ) відповідно до інформаційної системи ІКС «Податковий блок» з 21.02.2000 перебувала на обліку в Лозівській ДПІ ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа - підприємець та здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування. Згідно реєстраційний даних державна реєстрація припинена - 19.09.2019, однак з обліку не знята (стан 11- припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті) (основне місце обліку)).

Станом на 21.02.2019 згідно з даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування КБК 71040000 обліковувалась заборгованість у сумі 18276,72 гривень, про що ГУ ДПС сформовано та направлено платнику податків вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 за №Ф-2087-55. Дана вимога була узгоджена (направлена рекомендованою поштою на адресу реєстрації ОСОБА_1 / повернута поштою за закінченням строку зберігання) та не оскаржувалась платником податків.

05.09.2019 після узгодження вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 за №Ф-2087-55 направлена до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

26.09.2019 зараховано єдиного соціального внеску - 18276,72 грн - стягнення в межах виконавчого провадження, платіжне доручення №10562 від 25.09.2019 (заборгованість минулих років).

26.09.2019 постановою державного виконавця провадження по стягнення 18276,72 грн закінчено.

27.09.2019 ФОП ОСОБА_1 подано Додаток 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» (ліквідаційний) №12066, та самостійно нараховано єдиного соціального внеску за 2019 рік - 8262,54 грн:

- за I квартал 2019 ( 4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 19.04.2019 в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати; - за ІІ квартал 2019 (4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 19.07.2019 в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати; - за ІIІ квартал 2019 (4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 27.09.2019 (ліквідаційний звіт) в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати.

Сплата за період 27.09.2019 по 31.08.2022 - відсутня.

11.01.2024 № прийнято Рішення про застосування штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату на загальну суму 11239,50 грн (штрафна санкція у розмірі 1652,51 грн, пеня у розмірі 9586,99 грн), яке було направлене за адресою АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. 15.02.2024 поштою лист повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Згідно п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абзацом першим п. 9 прим. 19 розд. VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 тимчасово, з 01 березня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом дванадцяти місяців після припинення або скасування воєнного стану, особи, зазначені у пп. 4, 5 та 5 прим. 1 частини першої ст. 4 Закону №2464, мають право не нараховувати, не обчислювати та не сплачувати єдиний внесок за себе.

Штрафна санкція та пеня на період дії воєнного стану не застосовувалась.

Таким чином, станом на 29.02.2024 згідно з даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування КБК 71040000 обліковується заборгованість у сумі 11239,50 гривень, яка виникла в результаті донарахування по Рішенню про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № вiд 11.01.2024. Вказане Рішення в судовому порядку не оскаржувалось та не є скасованим.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 21.08.2000 за № 1006844.

18.09.2019 року відбулась державна реєстрація припинення підприємницької діяльності за № 3006844.

27.09.2019 ФОП ОСОБА_1 подано Додаток 5 «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» (ліквідаційний) №12066, та самостійно нараховано єдиного соціального внеску за 2019 рік - 8262,54 грн:

- за I квартал 2019 ( 4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 19.04.2019 в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати; - за ІІ квартал 2019 (4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 19.07.2019 в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати; - за ІIІ квартал 2019 (4173*22=918,06 грн в місяць) по строку 27.09.2019 (ліквідаційний звіт) в сумі 2457,18 грн., що становить 22% від розміру мінімальної заробітної плати.

Як вказує, представник відповідача, сплата єдиного соціального внеску за період 27.09.2019 по 31.08.2022 відсутня.

11.01.2024 № прийнято Рішення про застосування штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату на загальну суму 11239,50 грн (штрафна санкція у розмірі 1652,51 грн, пеня у розмірі 9586,99 грн), яке було направлене за адресою АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. 15.02.2024 поштою лист повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено, що згідно довідки Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області від 21.06.2024 року ОСОБА_1 дійсно працює у КЗ «Лозівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №1 Лозівської міської ради Харківської області на посаді керівника музичного з навантаженням одна ставка, форма працевлаштування - основне місце роботи, відповідно до чинного законодавства єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачується в повному обсязі із заробітної плати ОСОБА_3 з 0 1.04.2019р-19.10.2022р.

Таким чином, у період часу 27.09.2019 по 31.08.2022 позивачка була офіційно працевлаштована та за неї роботодавець сплачував страхові внески, що підтверджується довідками про доходи за 2019-2022 роки.

Станом на теперішній час стан платника: 11 - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).

З метою ведення контролю за сплатою єдиного внеску по даній категорії платників Державною податковою службою України було розроблено алгоритм відображення в інтегрованих картках платників в автоматичному режимі по коду платежу 71040000 (далі -ІКП) сум нарахувань з єдиного внеску.

Загальна сума нарахувань ІКП по коду 7104000 становить 20742,19 грн.

Головним управлінням ДПС в Харківській області виставлено позивачці вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн., яка направлена засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу позивача.

У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання пункту 5 розділу VІ Інструкції №449, відповідачем до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено узгоджену вимогу від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн.

07 червня 2024 року державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №75234320.

Позивачка вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону №2464, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково, як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

За змістом статті 2 Закону №2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464, з-поміж інших платників єдиного внеску визначено й фізичних осіб - підприємців, у тому числі й тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 та пункту 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

При цьому, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте, за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте, фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Отже, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником.

В іншому випадку, якщо особа є найманим працівником, така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Таким чином, інше тлумачення норм Закону №2464-VІ щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Отже, для вірного визначення статусу фізичної особи, яка зареєстрована підприємцем і при цьому виконує найману працю, як працівник за якого сплачує ЄСВ саме роботодавець необхідно перевірити обставини щодо:

- наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця;

- здійснення ним підприємницької діяльності та отримання ним доходу у періоді, за який податковим органом нарахований єдиний внесок;

- нарахування та сплати роботодавцем за позивача, як за застраховану особу, єдиного внеску в розмірі не меншому мінімального страхового внеску на місяць.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі №440/2149/19 (адміністративне провадження №К/9901/28514/19).

Сплата єдиного внеску за позивача роботодавцем підтверджується відповідними довідками про доходи за 2019-2022 роки.

Належних та допустимих, достатніх та достовірних у розумінні приписів ст.. ст. 73-76 КАСУ доказів отримання ОСОБА_1 у цей період доходів від провадження господарської діяльності судом не встановлено, а Головним управлінням ДПС не надано.

Факт перебування особи на обліку в органах податкової служби не змінює вищенаведених висновків, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється податковим органом незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону №2464-VI позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як фізичною особою-підприємцем, яка має право провадити господарську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Суд встановив, що позивач в період часу з 27.09.2019 по 31.08.2022 року, за який відповідачем здійснено нарахування єдиного внеску оскаржуваною вимогою від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн., була найманим працівником, та отримувала заробітну плату, з якої щомісячно відраховувалися суми єдиного внеску не нижче встановленого законодавством розміру. Окрім цього 18.09.2019 року відбулась державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 за № 3006844.

У зв`язку з чим, неврахування відповідачем вказаних сум єдиного внеску, відрахованих позивачем, як найманим працівником, фактично призвело до неправомірного розрахунку суми, згідно вимоги від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн.

Оскільки матеріали справи свідчать про відсутність у позивача, як у фізичної особи-підприємця, обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску за період з 27.09.2019 по 31.08.2022 року, а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували викладене, суд дійшов висновку про те, що спірна вимога від 28.03.2024 року №Ф-4626-2040У на суму 11239,50 грн., прийнята Головним управлінням ДПС у Харківській області, є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф-4626-2040У про сплату боргу від 28.03.2024 року на суму 11239,50 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.