Справа № 482/1812/24
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1812/24
Номер провадження 2-а/482/33/2024
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

30 вересня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Кічули В.М., за участі секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану від його імені його представником адвокатом Новгородовою Т.М. до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058480 від 15.08.2024 року,-

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Новгородову Т.М. завернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058480 від 15.08.2024 року.

03.09.2024 року, ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

30.09.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.09.2024 року до суду, засобами електронної пошти та через систему «Електронний суд», від відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду із посиланням при цьому на положення статтей 19, 20, 29 КАС України.

Вивчивши вказане клопотання, позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом позову у даній справі є постанова про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до ст. 241 ГК України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КУпАП, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Отже, даний спір виник у зв`язку із винесенням постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт (господарсько-правова відповідальність), а не у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу не є притягненням до адміністративної відповідальності, передбаченої нормами КУпАП, оскільки адміністративно-господарський штраф є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, передбачених нормами Господарського кодексу України, який може встановлюватися виключно законами.

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 20 КАС України дана адміністративна справа не відноситься до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria та у рішенні від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції, в тому числі стосовно предметної підсудності, приймає будь-які рішення за позовом, що не відноситься до його, в тому числі предметної юрисдикції.

Частиною 2 ст. 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, вказана справа віднесена до предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Адміністративно-господарські штрафи є заходами адміністративно-господарської відповідальності, правова природа яких зумовлена сферою господарювання та господарськими правовідносинами, тому даний вид відповідальності відноситься до адміністративно-господарської, а не адміністративної, а відтак даний спір не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

Таким чином оскаржувана позивачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу не являється предметом розгляду місцевого загального суду як адміністративного суду, оскільки вказаний спір не відноситься до спорів про притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак з метою недопущення порушення прав сторін на справедливий суд і уникнення причин для скасування рішення, заявлене клопотання підлягає задоволенню, а справа передачі за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 29 КАС України, суд,-

постановив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану від його імені його представником адвокатом Новгородовою Т.М. до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного контролю у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ 058480 від 15.08.2024 року передати за підсудністю до Миколаївського окружного адміністративного суду (54020, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/10).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Кічула