Справа № 380/17661/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 рокусправа № 380/17661/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), в якому просить скасувати постанову від 02.08.2024 ВП № 74500917 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на безпідставність прийняття державним виконавцем постанови від 02.08.2024 ВП № 74500917 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Позивач стверджує, що така постанова винесена державним виконавцем за невиконання позивачем виконавчого листа №380/26497/23, виданого 26.02.2024 Львівським окружним адміністративним судом. Водночас позивач вказує, що зазначений виконавчий документ виконаний ГУПФ України у Львівській області в повному обсязі, про що державного виконавця повідомлено листом №1300-5308-5/71314 від 02.05.2024. З огляду на це позивач стверджує про відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання виконавчого листа, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Вважаючи у зв`язку із протиправним накладенням штрафу свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 26.08.2024 суддя залишив позовну заяву без руху.

Позивач 02.09.2024 подав до суду заяву, в якій зазначив, що строк звернення до суду ним не пропущено, оскільки ним подано позов через поштове відділення в межах встановленого законодавства строку.

Ухвалою від 05.09.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подати до початку судового засідання належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №74500917.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач 18.06.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №74500917 з виконання виконавчого листа №380/26497/23, виданого 26.02.2024 Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром. 17.04.2024 державним виконавцем керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання. 16.07.2024 в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано вимогу до Головного управління ПФУ у Львівській області, в якій зобов`язано повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/26497/23, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення. 01.07.2024 на адресу Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , в якій повідомлено, що рішення суду в справі № 380/26497/23 не виконується. Листом від 24.07.2024 за № 8694/61-24 боржником повідомлено про проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії, однак згідно з перерахунком пенсії від 01 квітня 2024 року підсумок пенсії становить 25864,69 грн, але з урахуванням максимального розміру пенсії - 23610,00 грн. В позовній заяві боржником зазначається, що оскільки у рішенні суду від 26.02.2024 у справі № 380/5540/23 не визначено кінцевої дати виплати пенсії не породжує у відповідача обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії в розмірах, встановлених судовим рішенням. Щодо зазначення кінцевої дати виплати пенсії звертає увагу на висновок Верховного Суд України, який у своїх постановах від 23.04.2012 № 21-239а11 та від 19.03.2013 № 21-53а13 вказав, що оскільки з самого визначення поняття "пенсія" випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. З огляду на наведене, судовим рішенням визначається дата, з якої позивачу слід нараховувати та виплачувати пенсію, і така виплата не повинна обмежуватися кінцевою датою. Враховуючи вищенаведене, за невиконання рішення немайнового характеру державним виконавцем правомірно винесено постанову від 17.06.2024 ВП № 73255602 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. Таким чином відповідач вважає, що постанова про накладення штрафу від 02.08.2024 ВП № 74500917 відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень та вимоги позовної заяви є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Позивач 18.09.2024 участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі до суду не надходило.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні 18.09.2024 не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №380/26497/23, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.

26.02.2024 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/26497/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.04.2024 відкрито виконавче провадження №71919579 по примусовому виконанню виконавчого листа №380/26497/23, виданого Львівським окружним адміністративним судом 26.02.2024, зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів, про що повідомити державного виконавця.

01.07.2024 на адресу Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , якою повідомляєтся, що рішення суду в справі № 380/26497/23 не виконується.

16.07.2024 в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано вимогу до Головного управління ПФУ у Львівській області, в якій зобов`язано повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/26497/23, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення.

Листом від 25.07.2024 позивач повідомив відповідача, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №380/26497/23 виконано. На виконання вказаного рішення здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії з 01.04.2024 року визначено в сумі 23610 грн. 00 коп. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.12.2019 року по 30.06.2021 року становить 12624 грн. 77 коп. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №74500917 від 02.08.2024 при примусовому виконанні виконавчого листа №380/26497/23 від 26.02.2024 за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. 00 коп.

Не погодившись з такою постановою ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її до суду.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що, на думку позивача, постанова про накладення штрафу від 02.08.2024 ВП №74500917 винесена протиправно, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі №380/26497/23 позивачем виконано, а тому відсутні підстави для накладення штрафу. В той же час відповідач вважає, що позивач не надав доказів виконання рішення суду в повному обсязі. Отже, при вирішенні даної справи суд надає оцінку доводам сторін щодо фактичного виконання вказаного судового рішення та наявності підстав для накладення штрафу.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП№74500917 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/26497/23 виданого 26.02.2024 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, у встановлений виконавцем строк до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформація про виконання боржником рішення суду не надходила.

01.07.2024 стягувач подав заяву про те, що рішення суду боржником не виконується.

На вимогу державного виконавця від 25.07.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надано копію перерахунку пенсії з 01.02.2024 за пенсійною справою стягувача ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Зі змісту вказаного перерахунку судом встновлено, що підсумок пенсії стягувача ОСОБА_1 з надбавками складає 25864,69 грн. Водночас, з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 23610,00 грн.

На підставі викладеного слідує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 по справі №380/26497/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за яким підсумок пенсії склав 25864,69 грн, однак позивачем застосовано обмеження максимальним розміром пенсії стягувача у розмірі 23610,00 грн.

Отже, у строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження боржник не надав інформацію про повне виконання рішення суду, а також належні докази такого виконання.

З огляду на це, державний виконавець правомірно застосував до боржника штраф в сумі 5100 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо того, що рішення суду позивачем виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження пенсії максимальним розміром, а з 01.04.2024 виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється у розмірі 23610,00 грн. з урахуванням вищенаведеного судового рішення, оскільки у справі №380/26497/23 судом було зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) без обмеження пенсії максимальним розміром.

Як вбачається зі змісту рішення суду, у ньому не зазначалась будь-яка гранична дата, до якої перерахунок пенсії стягувача повинен був проводитись без обмеження її максимальним розміром. Тобто, зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Суд зазначає, що на дату прийняття спірної постанови про накладення штрафу боржник не надав виконавцеві належні докази виконання виконавчого документа у спосіб та у порядку, визначеному рішенням суду.

Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн. від 02.08.2024 року ВП № 74500917.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 02.08.2024 ВП № 74500917 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відтак, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 02.08.2024 про стягнення виконавчого збору № 74500917 прийнята на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан