Справа № 420/10608/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Бондаря М.О.

представника відповідача Панчошака О.О.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від 08 березня 2024 року за №319-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці з 12.03.2024 року;

стягнути із Одеської митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 березня 2024 року по дату ухвалення по справі рішення, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за змістом оскаржуваного наказу, відповідачем зазначено, що «... у зв`язку з невиконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, припинити дію контракту про проходження служби від 16.11.2022 №1446, згідно з п.3 ч.12 ст. 311, пункту 9 ч.1 ст.83, ч.1 ст.85, ст.88-1 ЗУ «Про державну службу України», на підставі доповідної записки начальника управління по роботі з персоналом Одеської митниці Ігоря Щербаня від 01.03.2024р. №12-01/9312 та листа Одеської митниці від 01.03.2024р. №7.10-1/12-01/0/4209 «Про припинення дії контракту», абзац другий та п`ятий пункту 21, пункти 25 та 26 контракту про проходження державної служби від 16.11.2022 №1466.

Відповідач взяв за основу звільнення позивача таке порушення умов контракту як невиконання умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, що на думку відповідача є порушенням абзацу другого та п`ятого пункту 21, пунктів 25 та 26 контракту про проходження державної служби від 16.11.2022 №1466, та п.3 ч.12 ст. 311, пункту 9 ч.1 ст.83, ч.1 ст.85, ст.88-1 ЗУ «Про державну службу України».

При цьому, слід зауважити що відповідач ні в наказі про звільнення, ні в будь-якому іншому документі, не наводить та не доводить які саме позивачем не досягнуто показники результативності, ефективності та якості їх виконання, у чому вони полягають та чим вони підтверджуються.

Оскаржений наказ відомостей з приводу того, який саме із пунктів контракту є невиконаний та/або порушений позивачем, у зв`язку із чим має місце розірвання умов зазначеного контракту - не містить. Оскаржений наказ про припинення державної служби, посилань на існування будь-якої із наведених обставин, які у розумінні п. 22 Контракту про проходження державної служби вважаються неналежним виконанням умов цього контракту - не містить.

З викладеного слід зробити висновок що має місце формальне зазначення керівництвом відповідача переліку норм закону, що свідчить про відсутність чіткої та однозначної причини звільнення позивача, наведені лише загальні формулювання звільнення, що має наслідком порушення принципу «правової визначеності».

Слід також звернути увагу на те що службові особи Одеської митниці не наділені правом надавати оцінку даним обставинам та, відповідно, робити висновки про вину особи чи її причетність до таких караних дій, допоки вина особи не буде доведена у встановленому законом порядку.

Отже, відповідачем помилково не було враховано в цій частині приписи ч, 2 ст, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згідно якої кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Позовна вимога про поновлення позивача на посаді, з якої його було незаконно звільнено, є похідною вимогою від вимоги про оскарження наказу за №319-о "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ".

Положеннями ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 10.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.04.2024.

Підготовче засідання відкладено на 28.05.2024.

26.04.2024 року за вхід.№ЕС/7010/24 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки всупереч вимог п. 11 Інструкції № 736 та п. 1.14 Інструкції № 80, заступник начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 зробив фотокопію документу з грифом обмеження доступу «Для службового користування», а саме фотокопію листа Служби безпеки України №7.10-08.01-12/1дск від 02.01.2024, про що свідчать пояснення головного державного інспектора відділу організаційного забезпечення роботи організаційно-розпорядчого управління Одеської митниці ОСОБА_2 від 15.02.2024.

У подальшому, ОСОБА_1 опублікував лист Служби безпеки України №7.10-08.01-12/1дск від 02.01.2024 у відкритому каналі зв`язку, зокрема, месенджері «Ватсап». Вказані дії Позивача призвели до розголошення службової інформації сторонній особі, зокрема директору приватного підприємства «Мортранс» ОСОБА_3 , про що свідчить заява ОСОБА_3 від 16.02.2024.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив порядок обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, який затверджений Інструкціями №736 та №80, що призвело до розголошення такої інформації, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Листом від 01.03.2024 № 28.2/9302 заступник начальника митного поста начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_4 проінформував управління по роботі з персоналом Одеської митниці про те, що 29.02.2024 співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено Протокол №19 стосовно ОСОБА_1 та повідомив про неналежне виконання ОСОБА_5 умов Контракту №1466, у зв`язку з чим запропонував припинити його дію.

Відповідно до пункту 5 розділу «Предмет контракту» Контракту №1466 особа зобов`язується виконувати завдання та досягати визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання (далі Ключові показники).

Підпунктом 1 пункту 5 ОСОБА_1 визначено завдання, що передбачає, зокрема, дотримання ним законодавства під час виконання службових обов`язків.

Одним з Ключових показників виконання цього завдання є: на 100% здійснення дотримання ним законодавства, розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків.

Порушення вимог п. 11 Інструкції №736 та п. 1.14 Інструкції №80, а саме, порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, та вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-5 КУпАП, свідчить про недосягнення заступником начальника митного поста - начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 ключового показника, а саме: на 100 % здійснення дотримання законодавства та розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту.

Твердження Позивача щодо необхідності набрання законної сили рішенням суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності для звільнення його з займаної посади за недосягнення ключових показників є хибними.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, за яке притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 по справі 521/3465/24 є окремим видом відповідальності та жодним чином не впливає на порушення ОСОБА_1 умов контракту №1466.

28.05.2024 за вхід.№ЕС/21703/24 надійшла заява представника позивача про відкладення підготовчого засідання через зайнятість у кримінальній резонансній справі №501/1286/24 (вбивство військовослужбовця).

Ухвалою суду від 28.05.2024 року продовжено строк для проведення підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 24.06.2024.

24.06.2024 за вхід.№ЕС/25673/24 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено на безпідставності доводів представника митниці.

Позивач звертає увагу на те що, в основу порушень ключового показника контракту, відповідачем покладено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення передбаченого частиною першою ст.212-5 КУпАП, за те що ОСОБА_1 зробив фотокопію документа з грифом обмеження доступу «для службового використання» та опублікував у відкритому каналі зв`язку, що призвело до розголошення службової інформації сторонній особі, що свідчить про недосягнення позивачем ключового показника 100%-го здійснення дотримання законодавства протягом строку дії контракту, таким чином на думку відповідача слід було припинити дію контракту №1466.

Тобто, факт порушення позивачем розголошення інформації з грифом обмеженого доступу, відповідач ґрунтує та підтверджує протоколом про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст.212-5 КУпАП, який надалі взято керівництвом відповідача за основу порушення позивачем ключового показника 100%-го здійснення дотримання законодавства протягом строку дії контракту №1466, та як підставу для припинення дії контракту №1466.

Отже, ствердження представника відповідача про те що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.212-5 КУпАП за яке притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що підтверджується Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 02.04.2024р. по справі №521/3464/24 є окремими видами відповідальності та жодним чином не впливає на порушення ОСОБА_1 умов контракту №1466, є хибним та безпідставним.

Сторона позивача зазначає, що 17 червня 2024 року Одеським апеляційним судом у складі головуючого судді Заїкіна А.П., винесено нову Постанову про скасування Постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 02.04.2024р. по справі №521/3464/24 із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю вини в діях ОСОБА_1 (повний текст Постанови апеляційного суду буде видано судом 25 червня 2024 року).

Таким чином, факт виявленого порушення розголошення інформації з грифом обмеженого доступу, що лягло в підстави для припинення дії контракту, позивачем повністю спростовано.

Іншими словами незаконність або протиправність дій позивача (а відтак, і можливе ключового показника контракту) на час звільнення не встановлена належним процесуальним документом як то рішення суду, чи постановою суду, чи вироком суду, а тому всі доводи та посилання відповідача є необґрунтованими та передчасними.

Підготовче засідання, призначене на 24.06.2024, відкладено на 03.07.2024 через неявки учасників справи.

01.07.2024 за вхід.№ЕС/26653/24 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких митний орган стверджує, що порушення вимог п. 11 Інструкції №736 та п. 1.14 Інструкції №80, а саме, порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, є недосягненням заступником начальника митного поста - начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_5 ключового показника, а саме: на 100 % здійснення дотримання законодавства та розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту.

Недосягнення зазначеного ключового показника свідчить про невиконання ОСОБА_1 умов контракту.

Ухвалою суду від 03.07.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 16.06.2024.

Зупинити провадження по справі до 16.09.2024 року.

Ухвалою суду від 16.09.2024, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі. В судовому засіданні по суті оголошено вступне слово позивачем, відповідачем. Судом витребувано у митного органу звіт щодо результатів виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання ОСОБА_1 . В судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2024.

25.09.2024 за вхід.№ЕС/45742/24 надійшла заява відповідача про залучення до матеріалів справи Звіту щодо результатів виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання ОСОБА_1 за IV квартал 2023 року.

В судовому засіданні 25.09.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Наказом Одеської митниці від 16.11.2022 № 1046-0 «Про переведення посадових осіб митниці» 21.11.2022 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці та укладено контракт про проходження державної служби від 16.11.2022 № 1466 (далі - Контракт №1466) на строк до 20.11.2023.

03.10.2023 з ОСОБА_5 укладено додаткову угоду №232, якою продовженого строк дії контракту до 19.11.2025.

В.о. начальника Одеської митниці ОСОБА_6 21.11.2022 затверджено посадову інструкцію заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 в якій прописані основні посадові обов`язки ОСОБА_1 .

Наказом Одеської митниці від 30.12.2022 №654 затверджено перелік посадових осіб, відповідальних в структурних підрозділах Одеської митниці за отримання, облік, зберігання документів з грифом «Для службового користування».

ОСОБА_1 включений в перелік посадових осіб Одеської митниці, відповідальних за отримання, облік, зберігання документів з грифом «Для службового користування».

29.02.2024 співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), на заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 (далі - Протокол №19).

Зі змісту Протоколу №19 вбачається, що у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення, позапланової перевірки додержання порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни в Одеській митниці, було виявлено порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію у сфері оборони країни.

Протокол направлений до Малиновського районного суду міста Одеси для розгляду по суті (справа №521/3465/24).

Листом від 01.03.2024 №28.2/9302 заступник начальника митного поста начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_4 проінформував управління по роботі з персоналом Одеської митниці про те, що 29.02.2024 співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено Протокол №19 стосовно ОСОБА_1 та повідомив про неналежне виконання ОСОБА_5 умов Контракту №1466, у зв`язку з чим запропонував припинити його дію.

Доповідною запискою від 01.03.2024р. вих.№12-01/9312 за підписом начальника управління по роботі з персоналом ОСОБА_7 проінформовано в.о. начальника Одеської митниці С. Гринчишина про те, що 29.02.2024 року співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст.212-5 КУпАП, за те що ОСОБА_1 зробив фотокопію документа з грифом обмеження доступу «для службового використання» та опублікував у відкритому каналі зв`язку, що призвело до розголошення службової інформації сторонній особі, що свідчить про недосягнення позивачем ключового показника 100% здійснення дотримання законодавства протягом строку дії контракту, таким чином слід припинити дію контракту №1466.

08 березня 2024 року в.о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним прийнято наказ №319-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » з 11 березня 2024 року у зв`язку з невиконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, припинити дію контракту про проходження служби від 16.11.2022 №1446, згідно з п.3 ч.12 ст. 311, пункту 9 ч.1 ст.83, ч.1 ст.85, ст.88-1 ЗУ «Про державну службу України», на підставі доповідної записки начальника управління по роботі з персоналом Одеської митниці Ігоря Щербаня від 01.03.2024р. №12-01/9312 та листа Одеської митниці від 01.03.2024р. №7.10-1/12-01/0/4209 «Про припинення дії контракту», абзац другий та п`ятий пункту 21, пункти 25 та 26 контракту про проходження державної служби від 16.11.2022 №1466.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 у справі №521/3465/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.06.2024 у справі №521/3465/24 Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, скасовано. Прийнято нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини 5 статті 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях є Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ).

Статтею 1 Закону №889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Основні обов`язки державного службовця визначені ст. 8 Закону №889-VІІІ, відповідно до яких державний службовець зобов`язаний, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені вказаною статтею, а також не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця (п.1 ч.1 ст.62 Закону №889-VІІІ).

Як встановлено судом, за результатами Звіту щодо результативності виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання за IV квартал 2023 року ОСОБА_5 , заступником начальника митного поста начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ», по п. 1 (Дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків, додержання службової та виконавчої дисципліни, етики поведінки державного службовця) досягнуто показника на рівні 100%.

Згідно Форми результатів моніторингу виконання ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності за IV квартал 2023 року ОСОБА_5 , заступником начальника митного поста начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» по п. 1 (Дотримання законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків, додержання службової та виконавчої дисципліни, етики поведінки державного службовця) отримано оцінку успішності 18 балів.

Разом з цим судом встановлено, що 08 березня 2024 року в.о. начальника Одеської митниці ОСОБА_8 прийнято наказ №319-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » з 11 березня 2024 року у зв`язку з невиконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, припинити дію контракту про проходження служби від 16.11.2022 №1446, згідно з п.3 ч.12 ст. 311, пункту 9 ч.1 ст.83, ч.1 ст.85, ст.88-1 ЗУ «Про державну службу України», на підставі доповідної записки начальника управління по роботі з персоналом Одеської митниці Ігоря Щербаня від 01.03.2024р. №12-01/9312 та листа Одеської митниці від 01.03.2024р. №7.10-1/12-01/0/4209 «Про припинення дії контракту», абзац другий та п`ятий пункту 21, пункти 25 та 26 контракту про проходження державної служби від 16.11.2022 №1466.

Спірний наказ прийнято на підставі листа від 01.03.2024 №28.2/9302 заступника начальника митного поста начальник відділу митного оформлення №4 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_9 , який проінформував управління по роботі з персоналом Одеської митниці про те, що 29.02.2024 співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено Протокол №19 стосовно ОСОБА_1 та повідомив про неналежне виконання ОСОБА_5 умов Контракту №1466, у зв`язку з чим запропонував припинити його дію. А також доповідної записки від 01.03.2024р. вих.№12-01/9312 за підписом начальника управління по роботі з персоналом ОСОБА_7 , якою проінформовано в.о. начальника Одеської митниці С. Гринчишина про те, що 29.02.2024 року співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст.212-5 КУпАП, за те що ОСОБА_1 зробив фотокопію документа з грифом обмеження доступу «для службового використання» та опублікував у відкритому каналі зв`язку, що призвело до розголошення службової інформації сторонній особі, що свідчить про недосягнення позивачем ключового показника 100% здійснення дотримання законодавства протягом строку дії контракту, таким чином слід припинити дію контракту №1466.

Як вбачається з листа від 01.03.2024 №28.2/9302 та доповідної записки від 01.03.2024р. вих.№12-01/9312, ґрунтуються вони виключно на тому, що 29.02.2024 року співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст.212-5 КУпАП, за те що ОСОБА_1 зробив фотокопію документа з грифом обмеження доступу «для службового використання» та опублікував у відкритому каналі зв`язку, що призвело до розголошення службової інформації сторонній особі.

Натомість, станом на 01.03.2024 року та 08.03.2024 (дата наказу про припинення державної служби) постанови суду щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, ухвалено не було.

Одним із основоположних принципів демократичного суспільства, беззаперечною цінністю людського буття є справедливість, її забезпеченню й дотриманню у демократичних державах має слугувати судова влада специфічна гілка державної влади, що чинить правосуддя уповноваженими на те державними органами (судами) шляхом справедливого розв`язання правових конфліктів між громадянами, між громадянами та органами влади й організаціями. Захист громадянських прав і свобод визначальна характеристика судочинства у правовому суспільстві.

Судова влада покликана не допускати неправомірних дій держави щодо її громадян. Правосуддя забезпечує дотримання прав і свобод громадян та захист їх у випадку порушення, є гарантом законності й порядку у суспільстві. Значення судових органів у сучасних державах полягає ще й у тому, що вони виступають своєрідним регулятором стосунків у суспільстві, яке складається з різних, часто-густо конфліктуючих груп та індивідів з різними цінностями, сподіваннями, інтересами. Система правосуддя має розв`язувати конфлікти, що виникають між окремими громадянами, між групами громадян (асоціаціями, організаціями, об`єднаннями), між окремим громадянином та державою.

Винятковість судової влади характеризується низкою властивостей. Це означає, що жодний інший орган державної влади й управління не має права брати на себе повноваження судової влади. Винесення рішення у конкретній справі є прерогативою суду і це положення підкреслює винятковість судових рішень. Держава тільки суду надає право використовувати примусові повноваження державної влади, а саме: в установленому законом порядку, зокрема, визнавати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом про розгляді даної справи, Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 у справі №521/3465/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Разом з цим, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.06.2024 у справі №521/3465/24 Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, скасовано. Прийнято нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Постановою суду апеляційної інстанції встановлено: «…З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про те, що матеріалами справи недоведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.212-5 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 опублікував лист Служби безпеки України (вх. №7.10-08.01-12/1дск від 02.01.2024) у відкритому каналі зв`язку, зокрема месенджері «Ватсап»…

…У своїх судових рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» ЄСПЛ вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину…

…Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доведеними доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, на підставі сукупності яких суд може прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП…».

З огляду на викладене, суд критично ставиться до доводів відповідача, що Одеською митницею встановлено порушення ОСОБА_1 порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, який затверджений Інструкціями №736 та №80, що призвело до розголошення такої інформації.

Як свідчать матеріали справи, Одеською митницею, як суб`єктом владних повноважень, жодних порушень позивачем Інструкцій №736 та №80 не встановлювалось.

Натомість, 29.02.2024 співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), на заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 .

Зі змісту Протоколу №19 вбачається, що у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення, позапланової перевірки додержання порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, у сфері оборони країни в Одеській митниці, було виявлено порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію у сфері оборони країни.

Проте, складення протоколу співробітником відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_1 не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, тобто на підставі рішення суду.

При цьому, митний орган, усвідомлюючи, що для твердження про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, необхідне рішення суду, у відзиві на позовну заяву посилається на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 у справі №521/3465/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Однак, ця постанова не набрала законної сили, що також достовірно відомо митному органу.

Водночас, митний орган зазначає, що відповідно до пункту 10 Контракту №1466, серед іншого, особа зобов`язана не розголошувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала їй відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків та завдань. І оскільки Протоколом №19 встановлено порушення щодо розголошення інформації з обмеженим доступом, митниця дійшла висновку, що заступником начальника митного поста - начальником відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці ОСОБА_1 не досягнуто ключового показника, а саме: на 100% здійснення дотримання законодавства та розпорядчих актів Держмитслужби та митниці під час виконання службових обов`язків протягом строку дії контракту. Недосягнення зазначеного ключового показника свідчить про невиконання ОСОБА_1 умов контракту №1466.

Крім цього, у відзиві зазначено, що твердження Позивача щодо необхідності набрання законної сили рішенням суду про притягнення позивача до адміністративної відповідальності для звільнення його з займаної посади за недосягнення ключових показників є хибними.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, за яке притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2024 по справі 521/3465/24 є окремим видом відповідальності та жодним чином не впливає на порушення ОСОБА_1 умов контракту №1466.

Суд вважає таке твердження помилковим та таким, що не ґрунтується на нормах чинного національного законодавства.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.06.2024 у справі №521/3465/24 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП.

Конституційний Суд України зауважує на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo" , згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якій "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом" (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine" ) , з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" ("Avsar v. Turkey").

Згідно вказаній позиції ЄСПЛ "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку протиправність наказу №319-о від 08.03.2024 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » з 11 березня 2024 року у зв`язку з невиконанням умов контракту через недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, оскільки невинуватість позивача доведена Постановою Одеського апеляційного суду від 17.06.2024 у справі №521/3465/24.

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи спірний наказ про припинення державної служби позивача, відповідач не врахував всі фактичні обставини справи та вдався до «надмірного формалізму» через занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог.

В адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

Згідно частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України,

Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок №100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки позивача звільнено з роботи з 11.03.2024 року, відповідно 11.03.2024 року є останнім днем роботи, за який відповідачем виплачено позивачу грошове забезпечення при проведенні розрахунку при звільненні, а тому тривалість вимушеного прогулу позивача необхідно обраховувати з 12.03.2024 по день ухвалення рішення в справі.

З наданої до суду копії довідки Одеської митниці судом встановлено, що заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням складає 73037,09 грн. (40708,75 грн. + 32328,34 грн.), а середньоденна заробітна плата 1659,93 грн. (73037,09 грн. / 44 дні).

Вимушений прогул з дати звільнення позивача по дату прийняття даного рішення (з 12.03.2024 р. по 25.09.2024 р.) складає 143 робочих днів.

При обчисленні кількості робочих днів суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який триває і на час ухвалення рішення.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Так, приписами ч.6 ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача за період з 12.03.2024 р. по 25.09.2024 р. складає 237370,00 грн.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Одеської митниці на користь на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.03.2024 р. по 25.09.2024 р. у сумі 237370,00 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці від « 08» березня 2024 року за №319-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді заступника начальника митного поста-начальника відділу митного оформлення №3 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці з 12.03.2024 року.

Стягнути з Одеської митниці па користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 березня 2024 року по 25 вересня 2024 року у сумі 237370,00 грн (двісті тридцять сім тисяч триста сімдесят гривень 00 копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Одеська митниця, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (адреса: 65078, м. Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, , електронна пошта: )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА