Справа № 745/647/24
Суддя: Даньков О. М.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 745/647/24
Провадження № 2-а/745/10/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця адміністравтивну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - старшого сержанта поліції 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Борисполі УПП в Київській областіпро скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області старшого сержанта Свідро Марини Василівни, серія ЕНА №2489740 від 27.06.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Позов мотивований тим, що 27 червня 2024 року, рухаючись Київським шосе, поліцейським 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УШІ у Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 відносно його винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2489740. Відповідно до винесеної постанови, ним, нібито, було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , 27.06.2024 року, о 17:16 год., він порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Дійсно, 27.06.2024 року, в зазначений час, він рухався по вище зазначеному шляху та був зупинений вище зазначеним працівником поліції, нібито, за перевищення швидкісного режиму руху транспортних засобів на відповідній ділянці дороги для автомобілів.

Вважає постанову незаконною та необгрунтованою як таку, що винесена з порушенням як матеріальних, так і процесуальних норм провадження справ про адміністративне правопорушення та є внутрішньо суперечливою, не відображає обставин, які мали місце в реальності та є помилковими з огляду на те, що сама зупинка на вимогу поліцейського та рух безпосередньо перед тим мали місце на відрізку автомобільної дороги, який не знаходився в межах фактичної забудови населеного пункту, яка прилягає до дороги, жодного знаку 54 «Початок населеного пункту» чи 5.53 «Початок забудови населеного пункту» не було. Оскільки він рухався по лівій полосі та здійснював випередження транспортного засобу, який рухався у крайній правій полосі. Відтак, вважає, що не порушував припису, встановленого п. 12.4 Правил дорожнього руху. В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається повне підтримання позовних вимог. Представник відповідача Семенюк Т.В. в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив та клопотання про долучення доказів, з яких вбачається, що в задоволеннні позовних вимог він просить відмовити в повному обсязі. Мотивує вказане тим, що всі викладені позивачем аргументи не відповідають дійсності, а позовні вимоги є необгрунованими та такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 16.07.2024 року звернувся до суду з заявою про скасування постанови серії ЕНА №2489740 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, від 27.08.2024 року. Іздослідженої в судовому засіданні копії постанови серії ЕНА №248974о від 27.06.2024 року, винесеної поліцейським 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.06.2024, о 17:16 годин, в с. Семиполки, шосе Київське шосе, водій керував Т/З в населеному пункті зі швидкістю 86 км за год., чим перевищив швидкість на 36 км/год, швидкість вимірювалась приладом Трукам 001161, чим порушив п. 12.4 ПДР- порушення швид. режиму в населених пунктах ст. 122 ч. 1 КУпАП. Прийняте по справі рішення: накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Від підпису про ознайомлення з правами за ст. 268 КУпАА та строками оскарження за ст. 289 КУпАП відмовився. Також відмовився від отримання копії даної постанови. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів із питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху частина частини перша статті 121. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі Інструкція). Пунктом 2 розділу 3 Інструкції передбачено, що постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Пунктом 8 розділу 3 Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121-126 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно з положеннями ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Отже, строк звернення до суду щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентовано КУпАП і становить десяти днів з дня винесення постанови. Згідно з положеннями ст.ст. 44, 45 КАС учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Так, в судовому засіданні встановлено, що правопорушення мало місце 27.06.2024 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведено 27.06.2024 року з його участю, отже йому було відомо про винесену відповідачем постанову, яка, відповідно до ст. 289 КУпАП, могла бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Причини пропуску строку звернення до суду позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав за допомогою укрпошти, заказним листом 04.07.2024 року, позовну заяву до суду направив 08.07.2024 року, а тому вважає, що термін для звернення до суду не був порушений. Питання, пов`язані з оцінкою поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, неодноразово вирішувалось й Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19 висловлено правову позицію про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Так, Європейський суд з прав людиниу пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України», нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби. У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41). Окрім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 30.04.2021 року (справа № 520/15510/19) наголосив, що строк звернення до адміністративного суду обчислюється не з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а з дня винесення відповідачем спірної постанови, тобто з 03.12.2018, у зв`язку з чим, в контексті встановлених судами обставин справи, посилання на отримання засобами поштового зв`язку цієї постанови її представником лише 27.05.2019 не свідчать про наявність підстав для поновлення вище вказаного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. При зверненні до суду з позовом позивач заявив клопотання про поновлення процесуального строку, визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач не надав належні та достатні докази на спростування обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а доводи про неправомірність дій відповідача спростовуються письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні, зокрема постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом з боді-камери. Таким чином, позивачем не доведено, що дії працівника поліції не відповідали вимогам закону, а отже, підстави для скасування постанови відсутні. Окрім цього, суд не вбачає підстав для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, оскільки з відеозапису вбачається, що позивач відмовився від ознайомлення зі складеною постановою та отримання її копії 27.06.2024, а отже, достовірно знав, що відносно нього працівником поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Стаття 123 КАС України передбачає, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Враховуючи положення ст. 139 КАС України, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 258, 276 КУпАП, ст.ст. 122, 123, 131, 240, 286, 248, 256, 295 КАС України, В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - старшого сержанта поліції 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Борисполі УПП в Київській областіпро скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без розгляду. Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.М.Даньков