Справа № 300/180/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/180/24 пров. № А/857/7561/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Окуневича Михайла Валентиновича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Окуневича Михайла Валентиновича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною відмови у наданні відстрочки від мобілізації, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Чуприна О.В, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 21.03.2024р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

04.01.2024р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) представник адвокат Окуневич М.В., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 /СП/ у наданні ОСОБА_1 відстрочки від мобілізації згідно абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від мобілізації згідно абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин (а.с.1-7, 31).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи (а.с.80 і на звороті).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.123-128).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив представник адвокат Окуневич М.В., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.132-138).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивач з 1997 року і по теперішній час працює на посаді тренера-викладача з кульової стрільби Рогатинської ДЮСШОР. Цей навчальний заклад відноситься до позашкільних закладів освіти комунальної форми власності. Періодично позивач проходив атестацію робочого місця як педагогічний працівник.

Із покликанням на норми ст.1, ч.3 ст.12 Закону України «Про позашкільну освіту», постанови Кабінету Міністрів /КМ/ України № 433 від 06.05.2001р. «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затв. постановою КМ України № 963 від 14.06.2000р., Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затв. постановою КМ України № 993 від 05.11.2008р., п.2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затв. постановою КМ України № 78 від 31.01.2001р., вважає, що займана позивачем посада тренера-викладача з кульової стрільби Рогатинської ДЮСШОР відноситься до педагогічних і дає право на відстрочку від мобілізації згідно абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як педагогічному працівнику структури загальної середньої освіти.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.152-155).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 з 01.09.1997р. по теперішній час працює в Рогатинській спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву /СДЮСШОР/ на посаді тренера-викладача з кульової стрільби.

Вказана обставина стверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.1997р. та наказом Рогатинської СДЮСШОР № 362 від 01.09.1997р. (а.с.37, 57-63).

Тижневе навантаження позивача на посаді тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській СДЮСШОР складає 36 годин (1,5 ставки), свідченням чого є довідка відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської обл. № 08/15.01-15 від 22.01.2023р. та довідка Рогатинської СДЮСШОР № 788 від 13.11.2023р. (а.с.15-16).

Згідно вчиненого запису у військовому квитку серії НОМЕР_2 позивач з 17.12.2007р. по 01.11.2023р. перебував на військовому обліку в Управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківській обл. Як свідчить запис в розділі 12 на сторінці 9 вказаного військового квитка: «Військове звання позивача - капітан, присвоєне наказом СБУ від 18.03.2008р. за № 345-ос» (а.с.11-12).

Відповідно до диплому серії ЛЕ ВЕ № 011890 позивачу 27.06.1997р. присвоєно кваліфікацію спеціаліста викладач фізичного виховання і спорту (а.с.25).

Національний університет фізичного виховання і спорту України Міністерства освіти і науки України видав ОСОБА_1 свідоцтво про підвищення кваліфікації № 02928433/292-23 від 19.10.2023р. про те, що останній в період з 26.09.2023р. по 19.10.2023р. підвищував кваліфікацію в центрі підвищення кваліфікації та перепідготовки НУФВСУ за програмою тренерів (тренерів-викладачів) вищої категорії (а.с.24).

Наказом № 614 від 30.11.2023р. позивачу присвоєну вищу кваліфікаційну категорію з стрільби кульової, яка діє до 29.11.2027р., свідченням чого є довідка № 127, видана Управлінням спорту та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с.26).

13.11.2023р. позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою, в якій повідомив про неможливість прибути на 11 год. 00 хв. 14.11.2023р. у зв`язку з перебуванням на роботі з повним тижневим навантаженням в Рогатинській СДЮСШОР.

Також у заяві позивач просив надати відстрочку від мобілізації на підставі абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як викладачу загальної середньої освіти, який працює на 1,5 ставки. До вказаної заяви долучив копію довідки відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської обл. № 08/15.01-15 від 22.01.2023р., копію довідки Рогатинської СДЮСШОР № 788 від 13.11.2023р., копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, копію витягу із Статуту від 24.12.2020р. за №293 (а.с.14).

За результатами розгляду заяви позивача від 13.11.2023р. відповідач склав лист № 3/2203 від 19.12.2023р., у якому повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» право на відстрочку мають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови, що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. Рогатинська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю, відтак право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період в останнього відсутнє (а.с.27).

Із урахуванням викладеного слідує, що предметом розглядуваного спору є оскарження відмови ІНФОРМАЦІЯ_5 у наданні позивачу відстрочки від мобілізації на підставі абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено наявності у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період на підставі абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак ІНФОРМАЦІЯ_3 правомірно відмовлено позивачу в наданні такої відстрочки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України № 2232-ХІІ від 25.03.1992р. «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно із ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Позивач ОСОБА_1 має військове звання капітан, присвоєне наказом СБУ № 345-ос від 18.03.2008р. та перебуває у запасі.

Звідси, позивач належить до категорії військовозобов`язаних в розумінні ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII.

У статті 1 Закону України № 1932-XII від 06.12.1991р. «Про оборону України» (надалі - Закон № 1932-XII) визначено терміни «особливий період» і «воєнний стан».

Зокрема, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України оголошено та розпочато проведення загальної мобілізації, у тому числі на території Івано-Франківської обл.

Нормативно-правовим актом, який встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, є Закон України № 3543-XII від 21.10.1993р. «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі - Закон № 3543-XII).

Частина 1 Закону № 3543-XII встановлює, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період (ст.22 Закону № 3543-XII).

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту бронювання ОСОБА_1 на період мобілізації у спосіб визначений Порядком бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затв. постановою КМ України № 76 від 27.01.2021р.

Статтею 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз.1 ч.1 вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни на виконання положень ч.3 ст.22 Закону № 3543-XII зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч.5 ст.22 Закону № 3543-XII).

Відповідно до п.п.1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затв. постановою КМ України № 154 від 23.02.2022р. (надалі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі по тексту також - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (надалі по тексту також - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (надалі по тексту також - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З урахуванням викладеного, ІНФОРМАЦІЯ_3 як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від ОСОБА_1 заяви та документів, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розглянув порушене позивачем питання, за результатами якого скерував позивачу лист № 3/2203 від 19.12.2023р.

Статтею 23 Закону № 3543-XII передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Частина 1 вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.

Зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач з 01.09.1997р. по теперішній час працює в Рогатинській спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву на посаді тренера-викладача з кульової стрільби (а.с.37, 57-63).

Тижневе навантаження позивача на посаді тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській СДЮСШОР складає 36 годин (1,5 ставки), свідченням чого є довідка відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської обл. № 08/15.01-15 від 22.01.2023р. та довідка Рогатинській СДЮСШОР № 788 від 13.11.2023р. (а.с.15-16).

Згідно Статуту Рогатинської спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, затв. рішенням 4 сесії Рогатинської міської ради Івано-Франківської обл. № 293 від 24.12.2020р. (надалі - Статут), Рогатинська СЮДСШОР позашкільний навчальний заклад спортивного профілю заклад фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту (а.с.17-18, 38-56).

Рогатинська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа у своїй діяльності керується, зокрема, Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затв. постановою КМ України № 993 від 05.11.2008р. (надалі - Положення № 993).

Відповідно до п.1 Положення № 993 дитячо-юнацька спортивна школа (надалі по тексту також - спортивна школа) є закладом спеціалізованої позашкільної освіти спортивного профілю - закладом фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту.

Аналіз абз.2 ч.2 ст.23 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що законодавцем визначено чіткий перелік видів закладів освіти, працівники яких мають право на відстрочку, зокрема, заклади професійної (професійно-технічної) освіти, заклади загальної середньої освіти.

Також стаття 23 Закону № 3543-XII не містить підстав для надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації на особливий період для працівників закладів позашкільної освіти.

Таким чином, у ОСОБА_1 відсутнє право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період, як у працівника закладу спеціалізованої позашкільної освіти спортивного профілю, яким є Рогатинська СЮДСШОР.

Постановою КМ України № 963 від 14.06.2000р. затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників (надалі - Перелік № 963).

Вказаний Перелік № 963 не містить категорії «тренер-викладач», а тому займана позивачем посада тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській СДЮСШОР не є педагогічною посадою в розумінні абз.2 ч.2 ст.23 Закону № 3543-XII.

Позивач не надав доказів, які б підтверджували педагогічну роботу в закладах професійної (професійно-технічної) освіти чи закладі середньої освіти.

Отже, в спірних правовідносинах позивач, звертаючись до відповідача з заявою про надання відстрочки, не надав належних доказів наявності правових підстав застосування до нього абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У досліджуваному випадку суд не встановив наявності у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період на підставі абз.2 ч.2 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відтак відповідач правомірно відмовив позивачу в наданні такої відстрочки.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача залишені без задоволення.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Окуневича Михайла Валентиновича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2024р. в адміністративній справі № 300/180/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 30.09.2024р.