Справа № 460/7475/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 року м. Рівне №460/7475/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), за змістом якого просила суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні пенсії за списком №2, скасувати рішення №99 від 05.04.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 06 січня 2022 року на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-з/2020;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 12.01.2011 по 06.05.2014 на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на момент звернення до пенсійного органу вона досягла необхідного віку та має достатній страховий та пільговий стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 згідно з пунктом б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що враховуючи положення статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 немає через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років та недосягненням пенсійного віку 55 років.

Ухвалою суду від 29.08.2024 заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог повернуто без розгляду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

29.03.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі Списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 05.04.2024 №99 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу.

У цьому рішенні зазначено, що необхідний вік, стаж (пільговий стаж за Списком №2), визначені п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років, не менше 25 років, (за Списком №2) 10 років.

Так, за змістом рішення від 05.04.2024 №99 вік заявниці становить 52 роки 02 місяці 24 дні, страховий стаж становить 32 роки 02 місяці 24 дні, у тому числі робота за списком №2 07 років 10 місяців 25 днів. За доданими документами до страхового стажу, а також до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано всі періоди роботи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №2 визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

За змістом пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі - Закон №213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказаним Законом №213-VІІІ збільшений раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, для жінок - з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. За змістом пункту 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішенням від 23.01.2020 №1-р/2020 зазначені положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Натомість Законом №1058-ІV передбачене право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 55 років.

У постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду вказує на наявність колізії між нормами Закону № 1788-XII з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

У постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд встановив, що на час звернення з заявою про призначення пенсії (05.04.2024) позивач досягнула 52 річного віку, тобто понад необхідного для призначення пільгової пенсії відповідно до Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №2 періоду роботи з 12.01.2011 по 06.05.2014, суд зазначає таке.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

До набрання чинності Законом № 1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом № 1788-XII.

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону№ 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637), у відповідності п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Відповідно до п.3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вказує Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Так, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , ОСОБА_1 :

- 03.07.1989 прийнята в цлмк учнем стругальника 2 розряду в металургійний комбінат імені Ілліча (наказ №126 від 30.06.1989);

- 01.07.2001 переведена стругальником 2 розряду (наказ №4769 від 01.07.2001);

- Відкрите акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (протокол №13 від 01.07.2010);

- 12.01.2011 переведена шліфувальником металевих виробів абразивними колами сухим способом механічної лабораторії №1, 2 розряду (наказ №440 від 11.01.2011);

- 06.04.2016 переведена в Управління випробувань Відділ механічних випробувань експрес-лабораторія №2. Дільниця виготовлення зразків. Шліфувальник 2 розряду (наказ №3525 від 04.04.2016);

- Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» перейменовано у Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (протокол №21 від 25.04.2016).

Відповідно до виписки з наказу про атестацію робочого місця позивача №330 від 07.05.2014, робота за професією (посадою) шліфувальник, заняття на обдирці, точці, шліфуванні, металічних виробів та інструменту абразивними колами сухим способом дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2.

Дані трудової книжки повністю підтверджені даними про трудовий і страховий стаж з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (з 1989 по березень 2022 року включно).

У періоди роботи позивача, які, як вона зазначає, не зараховано до стажу роботи, який дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах (а саме: з 2011 року), діяли:

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року N 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»ё у якому в розділі 13 XIV за позицією 14.12а-3е значиться посада робітники, зайняті обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом.

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», в якому розділом XІV «Оброблення металу», п. 12 "Інші професії оброблення металу" позицією код 14.12а-3е визначено робітники, зайняті обдиранням, точінням, різанням, шліфуванням металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом.

Окрім цього, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) період з 12.01.2011 по 06.04.2016, який встановлено з урахуванням записів в трудовій книжці позивача, обліковується за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013Б1 та який згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, обліковується за Списком№2.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Приписами ч. 2 ст. 21 Закону №1058-IV передбачено, що на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 21 Закону №1058-IV, персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості в частині персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат:

-код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний податковий орган і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника);

-рік, за який внесено відомості; розмір страхового внеску за відповідний місяць;

сума сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

-страховий стаж;

-кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць;

-ознака особливих умов праці, що дають право на пільги в системі пенсійного забезпечення;

-сума заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць.

Згідно з ч. 5 ст. 21 Закону №1058-IV, персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Враховуючи, що відомості щодо спецстажу до Індивідуальних відомостей про застраховану особу внесено на підставі інформації наданої роботодавцем, останній таким чином підтвердив зайнятість позивача на відповідних роботах впродовж повного робочого дня.

Як було зазначено судом, особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників визначені у пункті 20 Порядку №637.

Так, зазначеним пунктом передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Абзацом сьомим даного пункту визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку (тобто розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Загальновідомим є той факт, що ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» розташовувався в м.Маріуполь, яке є тимчасово окупованою території України.

Відповідно до цього, стаж роботи на даному підприємстві для призначення пенсії особі на пільгових умовах може підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, період роботи позивача з 12.01.2011 по 06.04.2016 згідно відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мав бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 2 чого відповідачем зроблено не було.

Як вбачається з трудової книжки позивача, в ній відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача підприємстві повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а також відсутні відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення у відповідний період її роботи.

Тобто, відомості про роботу позивача на ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зазначені у його трудовій книжці (крім періоду, який підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) не можуть підтвердити факт її роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Суд зазначає, що підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній необхідних записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 337/1297/17.

Уточнюючу довідку із зазначенням характеру виконуваної роботи, віднесення даної професії до Списків, що надають право на призначення пільгової пенсії та інформації про зайнятість на роботах із шкідливими умовами праці повний робочий день позивач ні до відповідача, ні до суду не подав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності уточнюючої довідки, решта періоду роботи на ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

Водночас, при вирішенні питання про протиправність оспорюваного рішення судом встановлено, що 16.08.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду в Рівненській області переглянуто заяву позивача та надані документи і прийнято рішення №99 про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення від 05.04.2024.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на час вирішення даного позову спірне рішення (№99 від 05.04.2024) не породжує будь-яких юридичних наслідків для позивача, оскільки таке рішення було переглянуте органом Пенсійного фонду та за наслідками такого перегляду прийнято нове рішення (№99 від 16.08.2024) яке не є предметом судового розгляду у цій справі.

Згідно з статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що після прийняття відповідачем рішення №99 від 16.08.2024 спірне рішення відповідача (№99 від 05.04.2024) жодним чином не впливає на права, свободи та інтереси позивача, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування суд вважає відсутніми.

Водночас, враховуючи приписи ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Керуючись зазначеним, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та визнати протиправними дії Пенсійного органу з обчислення стажу позивача без зарахування періоду її роботи з 12.01.2011 по 06.04.2016 до пільгового стажу роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зобов`язати відповідача зарахувати зазначений період до пільгового стажу позивача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з обчислення пільгового стажу ОСОБА_1 без зарахування періоду її роботи з 12.01.2011 по 06.04.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 12.01.2011 по 06.04.2016 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у виді судового збору у сумі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 30.09.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО