Справа № 520/16172/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 вересня 2024 року № 520/16172/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати у складі грошового забезпечення ОСОБА_3 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати у складі грошового забезпечення ОСОБА_3 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року є протиправною та такою, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року адміністративну справу за вищевказаним позовом прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що з огляду на норми діючого станом на момент виникнення спірних правовідносин щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення поліцейських від початку функціонування Національної поліції України з 07.11.2015 та до 18.10.2017 індексація виплат заробітної плати жодному поліцейському не проводилась. Оскаржувана позивачем бездіяльність відповідача, щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 не може визнаватися неправомірною, оскільки здійснення виплат індексації грошового забезпечення поліцейським у зазначений період суперечило би Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Також представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив із викладенням власної правової позиції стосовно доводів відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 № 42 о/с була призначена на посаду старшого слідчого Київського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області з 07 листопада 2015 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.08.2022 № 401 о/с ОСОБА_1 (0086735) було звільнено за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області з поліції, з 01 вересня 2022 року.

В рамках надання правової допомоги згідно із адвокатським запитом №1 від 01.04.2024 направленого відповідачу в порядку ст.ст.20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в інтересах позивача запитувалися наступні копії документів: розрахункових листів ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) про одержання грошового забезпечення у розрізі всіх його складових за весь період роботи в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області у період з 07.11.2015 по 01.09.2022 із зазначенням всіх складових грошового забезпечення (що мали одноразовий так і постійний характер) у абсолютній та відсотковій величинах; наказів по особовому складу про призначення, переведення, звільнення з підрозділу ОСОБА_1 ; посадових інструкцій (посадових або функціональних обов`язків) за всіма посадами, які перелічені вище та які займала ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 01.09.2022.

30.04.2024 через відділення поштового зв`язку представником позивача було отримано відповідь Головного управління Національної поліції в Харківській області на вказаний запит від 24.04.2024 №96аз/119-24/03-2024 про надання частини копій запитуваних документів, в тому числі накази по особовому складу, розрахункові листи про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 01.09.2022.

З аналізу розрахункових листів отриманих 30.04.2024 позивачем встановлено, що протягом всього періоду з 07.11.2015 по 30.10.2017 роботодавцем не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Враховуючи вказане, 02.05.2024 на адресу відповідача представником позивача направлено адвокатський запит №7 разом із заявою про досудове врегулювання спору, в інтересах ОСОБА_1 з проханням здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017, яка протиправно не нараховувалася та не виплачувалася за вказаний вище період.

Листом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.05.2023 № 99аз/119/05/29-2024 представника позивача було, зокрема, повідомлено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 року до 31.10.2017 у відповідності до законодавства не підлягало індексації. Із посиланням на положення постанови кабінету Міністрів України від 18.10.2017 року №782 зазначено, що нарахування індексації було розпочато з 01.11.2017 року.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Як передбачено приписами ч.1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з ч.5 ст.94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Приписами ст.1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до приписів ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону №1282-XII порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою КМ України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Посилання представника відповідача на обставини того, що індексація грошового забезпечення поліцейських повинна здійснюватися лише після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України №782, є необґрунтованими та такими, що не підлягають врахуванню, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Крім того, в силу положень частини другої статті 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачу під час проходження служби не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року. В той же час таку індексацію позивачу вже було нараховано та виплачено з 01.11.2017 року.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 року по 31.10.2017 року (включно), а отже бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 р. є протиправною.

З огляду на встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача суд доходить висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог ОСОБА_1 та належним способом відновлення його порушених прав є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 р.

Стосовно позовних вимог позивача щодо застосування базового місяця - листопад 2015 року суд зазначає, що оскільки станом на час розгляду справи до суду не надано доказів здійснення нарахування та виплати позивачу спірної індексації, то позовні вимоги в цій частині є такими, що направлені на майбутнє, а відтак є передчасними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про покладення на відповідача судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, а саме у розмірі 7000,00 грн.

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано на необґрунтованість та недоведеність вказаного клопотання представника позивача та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення такого.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Під час, розгляду справи встановлено, що Позивачем 29.03.2024 був укладеним договір на надання правової допомоги з адвокатом Головатим О.В.

Після виконання наданих адвокатських послуг між сторонами складено та скріплено підписами зведений акт №3 наданих послуг та проведено його оплату шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський розрахунковий рахунок від клієнта адвокату на загальну суму 7000,00 грн.

Згідно із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги адвокатом було надано позивачу наступні послуги: складання адвокатського запиту №1 від 01.04.2024 до ГУНП в Харківській області на 10 аркушах з витребуванням документів та належною відправкою з отриманням відповіді та аналізом кількість 1 шт. ціна 1000,00 грн сума 1000,00 грн; складання адвокатського запиту №7 разом із заявою про досудове врегулювання спору від 02.05.2024 до ГУНП в Харківській області на 10 аркушах з отриманням відповіді та аналізом кількість 1 шт. ціна 1000,00 грн сума 1000,00 грн; складання адміністративного позову з подачею до суду від імені клієнта - кількість 1 шт. ціна 5000,00 грн сума 5000,00 грн., що загалом складає 7000,00 грн.

Сплата позивачем вартості отриманих послуг підтверджується платіжною інструкцією від 27.05.2024 року №0.0..1.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 7000,00 грн. є необґрунтованою, а отже суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню сума суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати.

Також, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати у складі грошового забезпечення ОСОБА_3 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.