Справа № 500/4905/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4905/24

01 жовтня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головних управлінь Пенсійного фонду України в Луганській і Тернопільській областях щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до положень пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 включно на посаді "прядильниця 5-го розряду";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Постановою Ради Міністрів України пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно вимог діючого законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у призначенні пенсії їй було відмовлено, у зв`язку із тим, що до пільгового стажу текстильного виробництва не зараховано період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 (7 років 19 днів) за довідкою від 27.06.2024 № 04/314, яка видана ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", оскільки відсутнє посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, яким затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачка вважає протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подали відзиви на позов, в яких представники відповідача зазначили, що у зв`язку із тим, що до пільгового стажу текстильного виробництва не зараховано період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 (7 років 19 днів) за довідкою від 27.06.2024 № 04/314, яка видана ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", оскільки відсутнє посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, яким затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону.

Просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 09.08.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання на адресу суду нової редакції позовної заяви, у якій чітко зазначити зміст позовних вимог щодо кожного із відповідачів та копії звернення в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою суду 23.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи. Вказаною ухвалою зобов`язано відповідачів у строк для подання відзиву надати суду докази та всі матеріали, що стосуються предмета позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронний кабінет 24.08.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами в порядку статті 262 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , досягнувши віку 55 років, 11.07.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додала відповідні документи на підтвердження страхового стажу (арк. справи 35).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.07.2024 № 91 позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що до пільгового стажу текстильного виробництва не зараховано період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 (7 років 19 днів) за довідкою від 27.06.2024 № 04/314, яка видана ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", оскільки відсутнє посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, яким затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону.

У зазначеному рішенні від 19.07.2024 № 91 вказано, що вік позивачки на дату звернення становить 55 років 03 місяці 03 днів; страховий стаж - 23 років 04 місяців 19 днів; пільговий стаж робітниці текстильного вирбництва не визначено, оскільки долучена позивачкою довідка від 27.06.2024 № 04/314, яка видана ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", не містить посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, яким затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вирішило відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи протиправними такі дії відповідачів, позивачка звернувся з даним позовом до суду.

Мотивувальна частина

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно пункту 6 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), а саме, у статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Так, згідно долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.07.1987 ОСОБА_1 (арк. справи 9-10) у ній містяться такі записи:

запис № 1 - навчалася в Тернопільському ПТУ-2 з 01.09.1984 по 17.07.1987 (диплом 030205 від 17.07.1987);

запис № 2 - 22.07.1987 прийнята в Тернопільський бавовняний комбінат в ткацький цех № 1 ткачихою по 5 розряду (наказ № 110 від 22.07.1987);

запис № 3 - Тернопільський бавовняний комбінат перейменовано у відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" наказ ФДМУ № 39-АТ від 23.04.1996;

запис № 4 - 16.07.2007 звільнена з роботи по статті 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 86-ос від 16.07.2007).

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи.

Згідно Форми РС-право до страхового стажу з урахуванням перетину періодів ОСОБА_1 зараховано періоди з 01.09.1984 по 16.07.1987 навчання у вищих/середніх НЗ - 2 роки 10 місяців 16 днів, з 22.07.1987 по 10.08.1994 - 7 років 00 місяців 19 днів, 11.08.1994 по 31.12.2003 - 9 років 04 місяці 21 день, 01.07.2007 - 01.07.2007 - 0 років 01 місяць 00 днів, з 28.11.2007 по 25.04.2008 - 0 років 06 місяців 18 днів - безробіття, з 28.05.2008 по 31.12.2010 - 07 місяців 15 днів, з 29.12.2015 по 30.11.2018 догляд за пенсіонером - 2 роки 11 місяців 02 дні, з 01.11.2020 по 30.11.2020 - 0 років 00 04 дні, всього 23 роки 04 місяці 19 дні (арк. справи 17 зворот).

Як слідує з матеріалів справи позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності пільгового (спеціального) стажу - 20 років.

При цьому до пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до довідки від 27.06.2024 № 04/314, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", в якій зазначено, що в період з 28.07.1987 по 16.07.2007 на посаді ткача заявниця відпрацювала 7 років 00 місяців 19 днів, оскільки в довідці не правильно зазначено посилання на Список.

Зі змісту довідки від 27.06.2024 № 04/314, ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ "Текстерно" з 28.07.1987 наказ № 110 від 22.07.1987 по 16.07.2007 наказ № 86-ос від 16.07.2007 і виконувала роботи по обслуговуванню ткацьких верстатів (обладнення) в бавовняному виробництві за професією (посадою) ткач і пільговий стаж становить 07 років 00 місяців 19 днів (арк. справи 11).

Підставою для видачі довідки були особові рахунки, відомості з нарахування заробітної плати, заява ОСОБА_1 , додаткові відомості, трудова книжка, особова картка форми П-2, накази, відомості з нарахування заробітної плати.

Згідно із Списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" (далі - Список № 583), право на призначення пенсії після досягнення віку 55 років мають особи, які виконували роботи в бавовняному, ватному, лляному, вовняному, шовковому, конопле-джутовому, трикотажному, текстильно-галантерейному і валяльно-повстяному виробництві, зокрема, за професією ткача, не менше 20 років.

Крім того Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області складено акт за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, а саме довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.06.2024 № 04/314, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" від 01.08.2024 № 1900-1103-1/3616.

Вказаним актом встановлено, що відповідно до наказу від 22.07.1987 № 110 по ВАТ ТО "Текстерно", ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 - прізвище поміняно на ОСОБА_3 на основі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 01.05.1996) прийнято на посаду ткача по 5 розряду в ткацький цех № 1.

Згідно наказу від 16.07.2007 № 86-ОС ткача ткацького цеху прядильно-ткацького виробництва ОСОБА_1 звільнено з роботи 16.07.2007 за власним бажанням.

Згідно наказу від 11.06.1997 № 65-ОС ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дітьми до 3-х років з 08.05.1997 по 21.02.2000.

Згідно наказу від 01.06.1999 № 33-ОС ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дітьми віком до 3-х років з 11.02.1999 по 07.12.2001.

Згідно наказу від 22.10.2001 № 100-ОС ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дітьми віком до 3-х років з 11.10.2001 по 15.07.2004.

Згідно наказу від 05.07.2004 № 55-ОС ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною віком до 6-ти років з 16.07.2004 по 15.07.2005 згідно з медичною довідкою (довідка ЛКК № 97 від 01.07.2004 Шумської районної лікарні).

Згідно наказу від 13.07.2005 № 89-ОС ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною віком до 6-ти років з 16.07.2005 по 15.07.2006 згідно з медичною довідкою (довідка ЛКК № 178 від 04.07.2005 Шумської дитячої консультації).

Згідно наказу від 10.07.2006 № 74-ОС ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною віком до 6-ти років з 16.07.2006 по 15.07.2007 згідно з медичною довідкою (довідка ЛКК № 137 від 26.06.2006 Шумської центральної районної лікарні).

За результатами перевірки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 27.06.2024 № 04/314, виданої на ім`я ОСОБА_1 - порушень не виявлено.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи видачі довідок.

Відповідачами не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці чи довідках.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Відтак, формальне посилання відповідача у рішенні про відмову у призначенні пенсії позивачці на відсутність у довідці ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" від 27.06.2024 №04/314 посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, на переконання суду, не може бути підставою для не зарахування періоду роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 до стажу, який зараховується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього, до пільгового стажу позивачки не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 16.07.1987 в Тернопільському ПТУ 2 за професією ткалі (ткача) п`ятого розряду згідно диплому (атестату) 9832, виданого 16.07.1987.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 № 103/98-ВР (із змінами) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.07.1987 та довідки від 03.06.2024 № 255, виданої Державним навчальним закладом 2Тернопільський центр професійно-технічної освіти" позивачка 16.07.1987 закінчила навчання у Тернопільському професійно-технічному училищі № 2 та здобула професію ткалі 5 розряду. 22.07.1987 прийнята в ткацький цех 1 ткачихою по п`ятому розряду Тернопільський бавовняний комбінат, який перейменований у Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно". Тобто період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу по спеціальності не перевищує трьох місяців.

Крім того, за змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та відпустка без збереження заробітної плати.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Така правова позиція висловлена у подібних правовідносинах Верховним Судом у постановах від 22.05.2018 у справі № 607/6447/17-а, від 16.05.2019 у справі № 607/15077/16-а, від 19.02.2020 у справі № 607/19152/15-а.

Як видно з матеріалів справи позивачка має троє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , час догляду за якими до досягнення 3-річного віку та 6-річного віку без збереження заробітної плати підлягає зарахуванню до спеціального стажу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період навчання з 01.09.1984 по 16.07.1987 у Тернопільському ПТУ-2; періоди роботи з 22.07.1987 по 10.08.1994, 11.08.1994 по 31.12.2003 на посаді ткалі в Тернопільському бавовняному комбінаті (ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно"); періоди перебування у відпустці для догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного та шестирічного віку без збереження заробітної плати з 08.05.1997 по 21.02.2000, з 11.02.1999 по 07.12.2001, з 11.10.2001 по 15.07.2004, з 16.07.2004 по 15.07.2005, 16.07.2005 по 15.07.2006, 16.07.2006 по 15.07.2007 підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи позивачки згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Окрім того, зазначений принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Вихід суду за межі позовних вимог можливий у тому разі, якщо позивач, вказавши у заяві одну конкретну вимогу, не зазначив іншу, яка має послідовний зв`язок із попередньою та випливає із фактичної спірної ситуації, викладеної у позовній заяві.

Отже, суд вправі за своєю ініціативою з метою необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів фізичних і юридичних осіб вийти за межі заявлених позивачем вимог, однак відповідно до імперативних вимог процесуального законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 804/1457/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 802/295/17-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а .

Таким чином, принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду. Вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких відхід обґрунтований судом у судовому рішенні.

Оскільки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області рішення від 19.07.2024 № 91 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прийнято у зв`язку із не зарахуванням вказаних вище періодів до пільгового стажу, суд, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати це рішення як протиправне.

Також з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивачки, слід зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 на посаді ткалі в Тернопільському бавовняному комбінаті (ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно") з урахуванням часу перебування її у відпустках по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та 6-річного віку без збереження заробітної плати.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У даній справі предметом судового контролю було рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.07.2024 № 91, яке обґрунтоване певними мотивами, що були в подальшому перевірені судом на їх відповідність фактичним обставинам справи та нормам законодавства.

Разом з тим, в процесі розгляду справи судом не здійснювалась перевірка виконання позивачкою всіх умов, необхідних для прийняття рішення органами пенсійного фонду про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Відтак, в контексті розгляду цієї справи суд вважає, що належним та ефективним способом буде зобов`язання повторно розглянути заяву позивачки про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у цій справі, а не зобов`язання відповідача призначити та виплатити пенсію позивачці.

Щодо визначення належного органу пенсійного фонду, який має здійснювати дії зобов`язального характеру, суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивачки про призначення пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23, від 18.09.2024 у справі № 240/6201/23.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду щодо протиправності оскаржуваної постанови не спростовують.

Висновки за результатами розгляду справи

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 19.07.2024 № 91 та зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням наданої судом у рішенні правової оцінки, зарахувавши до страхового і пільгового стажу спірні періоди.

Судові витрати

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви до суду, позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 22 від 05.08.2024.

Оскільки суд позов задовольняє частково, то на користь позивачки слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, спірне рішення якого стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19.047.2024 №91 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до положень пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період роботи з 22.07.1987 по 16.07.2007 включно на посаді "прядильниця 5-го розряду".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та прийняти рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в користь ОСОБА_1 605,60 грн сплаченого судового збору згідно квитанції № 2 від 05.08.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Сєверодонецьк, місто, Луганська область, 93404 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.