Справа № 340/6256/24
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6256/24

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить:

-визнати протиправними дії відповідача щодо його незаконного викрадення 28.08.2024 року та незаконного утримання до цього часу та території військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати його статус цивільної особи, а не військовослужбовця;

- скасувати Результати медичного обстеження працівниками відповідача від 28.08.2024;

- зобов`язати відповідача припинити незаконне утримання та провести повторне медичне обстеження у ВЛК КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач стверджує, що його було викрадено уповноваженими особами відповідача з застосовуванням до нього фізичної сили, що порушує його конституційні права і свободи на недоторканість його особи та на вільне пересування по території України. Також, зазначає, що відповідачем порушені його конституційні права на належне медичне обстеження та на медичну допомогу, оскільки його обстеження повинно провадитися в стаціонарному законному медичному закладі а не в зацікавленій відомчій «медичній комісії» відповідача, якою керує корумпований завідуючий, який зараз заарештований за корупцію.

Внаслідок незаконного псевдомедичного обстеження з боку зацікавленої відомчої «комісії» відповідача, відповідачем порушені мої права на законне медичне обстеження, на моє лікування та на встановлення дійсного ступеню моєї природності до військової служби а самі Результати обстеження вищевказаної псевдокомісїї від 28.08.2024 року є завідомо незаконними та недійсними.

Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 , зокрема в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо незаконного викрадення позивача 28.08.2024, незаконного утримання до цього часу та території військової частини НОМЕР_1 та визнання його статусу цивільної особи, а не військовослужбовця, та здійснюючи перевірку щодо підсудності цієї справи адміністративному суду, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункту 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України закріплено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, зокрема, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ згідно положень статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В даному ж випадку, виходячи з мотивів наведених у позовній заяві та змісту прохальної частини позову слідує, що позивач звернувся до суду за захистом власних приватних прав, пов`язаних з визначенням його статусу та захисту від посягання на його конституційні права.

Зокрема, суд зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо незаконного викрадення позивача 28.08.2024, незаконного утримання до цього часу та території військової частини НОМЕР_1 мають бути вирішені за правилами кримінального судочинства, а вимоги про визнання його статусу цивільної особи, а не військовослужбовця має бути предметом розгляду в порядку цивільного судочиства.

Отже, спірні правовідносини в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо незаконного викрадення позивача 28.08.2024, незаконного утримання до цього часу та території військової частини НОМЕР_1 та визнання його статусу цивільної особи, а не військовослужбовця в порушених у заяві питаннях не носять публічно-правового характеру, а є приватноправовими.

Таким чином, вказаний спір в частині даних позовних вимог не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтею 19, 170, 256, 293-297 КАС України, суддя-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про: 1) визнання протиправними дії відповідача щодо незаконного викрадення позивача 28.08.2024, незаконного утримання до цього часу та території військової частини НОМЕР_1 ; 2) визнання його статусу цивільної особи, а не військовослужбовця - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА