Справа № 380/7083/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 рокусправа № 380/7083/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області віл 01.03.2024 року №18 про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового страхового стажу за Списком N62 періоду роботи у державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта No5 «Великомостівська», публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія», приватному акціонерному товаристві «Шахта «Надія» та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №2 період перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 10.03.1997 року по 16.01.2000 року в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта No5 «Великомостівська»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №2 період роботи з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року в публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №2 період роботи з 01.07.2023 року по 31.01.2024 року в приватному акціонерному товаристві «Шахта «Надія»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 23.02.2024 року (дня звернення ) пенсію за віком на пільгових умовах у порядку пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII із застосуванням показника вікового цензу 50 років.

Ухвалою від 05.04.2024 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з заявою від 23.02.2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788 «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ із застосуванням показника вікового цензу у 50 років. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 01.03.2024 позивачці відмовлено в призначенні пільгової пенсії по віку у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та відповідного віку на момент звернення. Не зараховані до пільгового стажу за Списком 2 період з 17.03.2003 по 16.01.2007, згідно пільгової довідки від 16.03.2023 №16, виданої керуючим санацією ПАТ «Львівська вугільна компанія», оскільки таке зарахування можливе лише після перевірки відділом контрольно- перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в даній області. Також до страхового стажу не зараховано: період з 01.07.2023 по 31.01.2024, оскільки страховий стаж зараховується лише за умови наявності даних про сплату страхових внесків. За дані періоди сплата на ПрАТ «Шахта «Надія» відсутня.

Позивачка вважає спірне рішення протиправним. Стверджує, що відсутність сплати страхових внесків не може бути підставою для не зарахування роботи до страхового стажу. Також зазначає, що період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку також має бути зарахований до пільгового стажу за Списком 2.

З посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі № 360/3611/20, вважає відмову протиправною, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії позивачка досягла віку 50 років, мала загальний страховий стаж роботи 29 років 09 місяців 01 день та пільговий стаж за Списком № 2 - 11 років 00 місяців 10 днів.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 2 не скористався правом подання відзиву. Копію позову та ухвали про відкриття провадження доставлені до електронного кабінету відповідача 1 в системі Електронний суд 02.04.2024 (позов) та 09.04.2024 (ухвала).

Відповідач 1 надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що за принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком розглядалися, і відповідно, рішення про відмову у призначенні пенсії № 18 від 01.03.2024 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Щодо підстав прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення про відмову у призначенні пенсії, повідомив, що Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 ст. 114 розділу ХІУ-1 Закону № 1058 (в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) па пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах (23.02.2024) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) досягла 52 років.

Згідно рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2024 до пільгового стажу не зараховано період з 17.03.2003 по 16.01.2007 згідно довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.03.2023 № 16, виданої керуючим санацією ПАТ Львівська вугільна компанія. Вказаний період можливо зарахувати лише після перевірки відділом контрольно- перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в даній області. Окрім того, згідно спірного рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2024 до пільгового стажу не зараховано період з 01.07.2023 по 31.01.2024, відповідно до довідки від 09.02.2024 № 14, виданої ПАТ Шахта Надія, оскільки пільговий стаж зараховується за умови наявності даних про сплату страхових внесків, за дані періоди підтвердження сплати відсутнє.

Враховуючи вимоги пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам після досягнення 55 років та наявності не менше 10 років пільгового стажу роботи за списком № 2.

На підставі викладеного, питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону № 1058 може розглядатись після досягнення нею 55 років за наявності необхідного страхового стажу та стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_3 20.07.1996 та після шлюбу їй присвоєне прізвище Улична.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася з заявою від 23.02.2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 року №1788 «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ із застосуванням показника вікового цензу у 50 років.

Заява позивачки була розглянута за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 01.03.2024 відмовлено в призначенні пільгової пенсії по віку.

Спірним рішенням встановлено: Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 Дата звернення 23.02.2024 року. Вік заявника - 52 роки. Страховий стаж особи становить - 29 років 9 місяців 01 день. Пільговий стаж за Списком №2 - 2 роки 8 місяців 0 днів.

Відмова мотивована тим, що відповідно до пункту 2 частини 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Період з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року, згідно пільгової довідки від 16.03.2023 року №16, виданим керуючим санацією ПАТ «Львівська вугільна компанія», можливо буде зарахувати тільки лише після перевірки відділом контрольно- перевірочної роботи управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в даній області. Період з 01.07.2023 до 31.01.2024 не зарахований, оскільки страховий стаж зараховується лише за умови наявності даних про сплату страхових внесків. За дані періоди сплата на ПрАТ «Шахта «Надія» відсутня.

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

Судом встановлено, що спір стосується права позивачки на звернення за пенсією по віку на пільгових умовах після досягнення 50 років та зарахування до пільгового стажу роботи за списком 2 періодів роботи з 17.03.2003 по 16.01.2007 в ПАТ «Львівська вугільна компанія», з 01.07.2023 до 31.01.2024 у ПрАТ «Шахта «Надія» та період перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 10.03.1997 року по 16.01.2000 року в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта N5 «Великомостівська».

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (далі - Закон №1058-ІV)

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), а саме, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Так, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 22.06.1989, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_4 має наступні записи щодо спірних періодів :

№ 8 23.05.1994 Після закінчення курсів переведена машиністом електровозу шахтної поверхні 3-го розряду на дільницю шахтного транспорту;

Записи № 9-11 стосуються реорганізації шахти;

№ 12 17.01.2000 звільнена згідно статті 38 КЗПП України за власним бажанням;

Філія ЦЗФ «Червоноградська» ЗАТ «Львів Систем Енерго»:

№ 23 17.03.2003 переведена пробовідбірником 2-го розряду;

№ 24 16.01.2007 переведена учнем лаборанта хім аналізу;

Приватне акціонерне товариство «Шахта «Надія»:

№ 38 20.06.2023 переведена машиністом (кочегаром) котельні 4 розряду.

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи.

Згідно довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 43 від 20.02.2024, виданої ОСОБА_5 , про періоди роботи на Шахті № 5 «Великомостівська»:

- з 30.12.1992 по 14.02.1994 - вагонетник повітряно-канатної дороги, що передбачена Списком № 2 розділу І пунктом 2010100а-11307 згідно постанови № 10 від 26.01.1991 КМ СРСР;

- з 23.05.1994 по 18.08.1996 - машиніст електровозу, що передбачена Списком № 2 розділу 1 пункту 2010100а, згідно постанови № 162 від 11.03.1994 КМ України; з 13.06.1995 по 13.07.1995 - відпустка без оплати;

- з 08.09.1995 по 15.08.1996 - відпустка без оплати по догляду за дитиною до 6-ти років;

- з 19.08.1996 - переведено на легку працю машиніста електровоза ДШТ п. ОСОБА_2 робочою тепличного господарства на період вагітності, з доплатою до середнього заробітку (наказ № 238 - ВК від 26.08.1996);

- з 10.03.1997 по 16.01.2000 - частково оплачувана відпустка по догляду за дитиною до 3-ох років;

з 17.01.2000 по 17.01.2000 - машиніст електровозу що передбачена Списком № 2 розділу 1 пункту 2010100а, згідно постанови № 162 від 1 1.03.1994 КМ України.

Відповідно до наказу № 238 - ВК від 26.08.1996 ОСОБА_1 машиністу електровоза технічної дільниці ШТ надана відпустка по догляду за дитиною до 3х років з 10.03.1997 по 16.01.2000.

Згідно розрахунку стажу до пільгового стажу роботи за Списком № 2 зараховано наступні: періоди роботи на Шахта № 5 Великомостівська: з 30.12.1992 по 14.02.1994; з 25.05.1994 по 12.06.1995, з 14.07.1995 по 07.09.1995, з 16.08.1996 по 18.08.1996.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу роботи за списком 2 періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 10.03.1997 року по 16.01.2000 року в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта N5 «Великомостівська», суд зазначає наступне.

За змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Така правова позиція висловлена у подібних правовідносинах Верховним Судом у постановах від 22.05.2018 у справі №607/6447/17-а, від 16.05.2019 у справі №607/15077/16-а, від 19.02.2020 у справі №607/19152/15-а.

Щодо позовної вимоги про зарахування ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №2 період роботи з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року в публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія», суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» від 16.03.2023 № 16 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія»:

за період з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року (3 р 10 м 00 дн ) і виконувала роботу по відбору та приготуванню проб вугілля, концентрату в технологічному процесі збагачення вугілля, за професією пробовідбірник, що передбачено Списком №2 розділ II підрозділ 2а Постанова КМУ від 16.01.2003 року №36 класифікатор професій ДК 003-95.

У спірному рішенні відповідач 2 зазначив, що даний період може бути зарахований до пільгового стажу лише після проведення перевірки, проте не обгрунтував правовими нормами підстави проведення такої перевірки. Також із часу прийняття спірного рішення до часу розгляду справи відповідачі не повідомили суд про проведення вказаної перевірки та її наслідки.

Враховуючи відсутність обгрунтування відповідачами відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи, суд вважає таку відмову безпідставною, а період роботи з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року в публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія» таким, що належить до зарахуванню до пільгового стажу за списком № 2.

Щодо позовної вимоги про зарахування ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу за Списком №2 період роботи з 01.07.2023 року по 31.01.2024 року в приватному акціонерному товаристві «Шахта «Надія», суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» від 26.03.2024 № 33 та довідки № 14 від 09.02.2024, (яка була подана до пенсійного органу) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній позивачка працювала повний робочий день у Приватному акціонерному товаристві «Шахта «Надія»:

за період з 01 березня 2023 року по даний час і виконувала роботу за професією, посадою машиніст (кочегар) котельні (на вугіллі й сланці), у тому числі зайняті видаленням золи, що передбачено Списком №2 розділ XXXIII підрозділ 33 Постанова КМУ від 24.06.2016 року №461.

Відповідач 2 у спірному рішенні відмовив у зарахуванні до пільгового вказаного стажу у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків роботодавцем.

Суд не погоджується із таким висновком пенсійного органу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою вказаної ж норми передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності вказаним Законом.

Згідно із статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд вказує на те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Суд погоджується із аргументами позивачки про те, що внаслідок невиконання ПАТ «Шахта «Надія» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України вона позбавлена належної соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 01.07.2023 по 31.01.2024 за ПАТ «Шахта «Надія» не є підставою для позбавлення позивачки права на призначення пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивачки з 01.07.2023 по 31.01.2024 на ПАТ «Шахта «Надія».

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

Щодо позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 з 23.02.2024 року (дня звернення ) пенсію за віком на пільгових умовах у порядку пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII із застосуванням показника вікового цензу 50 років, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 14 такого змісту:

"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

Згідно зі статтею 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом б статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Тому на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.

Тому, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

У зв`язку з цим між сторонами виник спір, оскільки позивачка вважає, що під час призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідач повинен керуватися положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ. Водночас пенсійний орган під час розгляду заяви позивачки про призначення їй пенсії керувався нормами статті 114 Закону № 1058-ІV.

Отже, визначаючись з тим, нормами якого саме закону слід керуватися під час призначення пенсії позивачки, суд враховує правову позицію Верховного Суду, сформовану за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

Так, розглядаючи вказану справу, у постанові від 03.11.2021 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Оскільки ключовим для вирішення цієї справи є питання нормами якого саме закону слід застосовувати при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, і цьому питанню вже надано оцінку Верховним Судом під час розгляду справи № 360/3611/20, суд вважає обґрунтованими доводи позивачки щодо застосування положень статті 13 Закону № 1788-ХІІ під час призначення їй пенсії.

Суд встановив та не заперечується відповідачем, що станом на час звернення позивачки за призначенням пільгової пенсії, їй виповнилося 52 роки.

В оскарженому рішенні відповідача 1 обраховано загальний стаж позивачки - 29 років 09 місяців 01 день, пільговий стаж за Списком № 2 - 2 роки 8 місяців 0 днів.

Суд за результатами розгляду даної справи прийшов до висновку про необхідність зарахування позивачці до пільгового стажу за списком № 2 періоди роботи з 10.03.1997 до 16.01.2000, з 17.03.2003 до 16.01.2007, з 01.07.2023 до 31.01.2024.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 01.03.2024 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є протиправним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закон № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на час звернення виповнилось 52 роки 09 місяців, із заявою про призначення пенсії остання звернулась 23.02.2024 тому, пенсія підлягає призначенню позивачці з дня звернення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи та призначити позивачці пенсію, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, рішенням якого позивачці відмовлено в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо вирішення питання про зарахування стажу та призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23 .

Разом із тим, суд зазначає, що періоди роботи позивачки за посадами віднесеними до списку № 2 обраховуються роками, місяцями і днями, відтак їх належить сумувати для встановлення загального пільгового періоду роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Дані повноваження належать пенсійному органу.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком № 2 позивачці періоди роботи з 10.03.1997 до 16.01.2000, з 17.03.2003 до 16.01.2007, з 01.07.2023 до 31.01.2024 та вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у порядку пункту б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VІІІ з дати звернення із урахуванням висновків суду.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області віл 01.03.2024 року №18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49004) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до пільгового страхового стажу за Списком №2 період перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 10.03.1997 року по 16.01.2000 року в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта No5 «Великомостівська»; період роботи з 17.03.2003 року по 16.01.2007 року в публічному акціонерному товаристві «Львівська вугільна компанія»; період роботи з 01.07.2023 року по 31.01.2024 року в приватному акціонерному товаристві «Шахта «Надія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49004) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) та вирішити питання про призначення з дати звернення пенсії за віком на пільгових умовах у порядку пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII із застосуванням показника вікового цензу 50 років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України України в Дніпропетровській області (, адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49004) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 807 (вісімсот сім) грн, 45 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна