Справа № 120/17706/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17706/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

01 жовтня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 23.01.2024, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.07.2021 з урахуванням нарахованої щомісячної доплати, встановленої постановою Кабміну України № 713 від 14.07.2021, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням фактично виплачених сум.

Разом із тим, 10.04.2024 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 23.01.2024.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.04.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №120/17706/23, яке набрало законної сили, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.07.2021 з урахуванням нарахованої щомісячної доплати, встановленої постановою Кабміну України № 713 від 14.07.2021, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням фактично виплачених сум.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання даного рішення відповідачем здійснено перерахунок його пенсії з 01.07.2021 по 28.02.2022 з урахуванням нарахованої щомісячної доплати, встановленої постановою Кабміну України № 713 від 14.07.2021 без обмеження пенсії максимальним розміром.

Вважаючи, що відповідачем не виконано рішення суду в повному обсязі, позивач звернувся до суду з заявою в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення. Як зазначив позивач у поданій заяві, починаючи з 01.03.2022 та з 01.03.2023 відповідачем повторно застосовано обмеження його пенсії максимальним розміром.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, виходить з наступного.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Як уже було зазначено вище, рішенням суду від 23.01.2024, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.07.2021 з урахуванням нарахованої щомісячної доплати, встановленої постановою Кабміну України №713 від 14.07.2021, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням фактично виплачених сум.

При цьому, із змісту рішення вбачається, що предметом дослідження в межах розгляду справи №120/17706/23 були обставини, які стосувались обмеження пенсії максимальним розміром після нарахування позивачу з 01.07.2021 пенсії з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» склав 35707,26 грн., проте до виплати з 01.07.2021 призначена пенсія у розмірі 33532,33 грн.

Разом із тим, як зазначив позивач у поданій заяві, починаючи з 01.03.2022 та з 01.03.2023 відповідачем повторно застосовано обмеження його пенсії максимальним розміром.

Однак, суд зазначає, що питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 01.02.2022 та з 01.03.2023, не було предметом дослідження в межах розгляду справи №120/17706/23.

До того ж, з 01.03.2022 позивачу індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром, а з 01.03.2023 позивачу була нарахована індексація грошового забезпечення відповідно до постанови КМ України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", що також не було предметом дослідженням в межах розгляду справи №120/17706/23.

Окрім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в адміністративній справі №120/4397/23, окрім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, як самостійно зазначає позивач, після виконання рішення у справах №120/4397/22 та №120/17706/23 відповідач також застосував до пенсії позивача обмеження максимальним розміром з 01.03.2022, з 01.03.2023.

Разом із тим, суд зазначає, що обставини, які стосуються обмеження пенсії максимальним розміром після її перерахунку на виконання Постанов Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року та №168 від 24.03.2023 року не були предметом дослідження в межах розгляду справи №120/17706/23, адже такі події відбулись уже після ухвалення рішення.

Отже, після постановлення рішення у цій справі виникли нові обставини, які не досліджувались та на момент винесення судового рішення у справі №120/17706/23 не існували, а тому не можуть бути вирішені шляхом подання заяви про встановлення судового контролю.

Водночас у разі незгоди позивача із сумою нарахованої пенсії (її обмеженням максимальним розміром) наявні ознаки іншого публічно-правового спору між сторонами, який може бути вирішений шляхом подання позовної заяви.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконання судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.