Справа № 200/6484/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

23 вересня 2024 року Справа №200/6484/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності зобов`язання вчинити певні дії,-

за участю:

секретарь судового засідання ОСОБА_2

позивач ОСОБА_1

представник позивача Вихор П.О.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на заяву від 28.08.2024 про надання відстрочки та неприйняття рішення за результатом розгляду заяв від 14.08.2024 та 28.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

зобов`язати повторно розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених законом, вказані заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за результатами їх розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням вказаних судом мотивів у судовому рішенні.

Разом із позовом позивач надав клопотання про забезпечення позову, де він просив застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та ІНФОРМАЦІЯ_1 видавати мобілізаційне розпорядження позивачу на період розгляду цієї справи та до набрання законної сили судового рішення в адміністративній справі щодо дій (бездіяльності) з приводу надання відстрочки позивачу.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що невжиття таких заходів істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду в цій справі, оскільки набуття позивачем статусу військовослужбовця у разі призову на військову службу, унеможливить відстрочку від такого призову, оскільки надання відстрочки від призову військовослужбовцю є неможливим.

З матеріалів справи судом встановлено, що листом відповідача від 21.08.2024 № 4610 на заяву позивача про надання йому відстрочки від призову (дружина позивача є інвалідом 1 групи) зазначено, що для вирішення цього питання він має особисто з`явитись до ТЦК та надати відповідні заяви та документи.

08.09.2023 позивачу видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , в якому зазначено, що він придатний до військової служби відповідно до протоколу від 30.08.2023.

Відповідно до п.п. 68, 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років.

Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.

У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком про придатність до військової служби становить один рік.

Процедура надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням та відстрочки, передбаченої підпунктами 16-23 пункту 1 додатка 5, не передбачає направлення до військово-лікарської комісії для проходження медичного огляду.

Так, п. 63 цього Порядку визначено, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Таким чином, станом на час розгляду заяви позивача про відстрочку від призову строк дії довідки з висновком про придатність позивача до служби, отриманої 30.08.2023, вже сплив.

Разом із цим, мобілізаційне розпорядження вручається придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним, в той час як військовозобов`язані, які звернулися до ТЦК з заявою про надання відстрочки, до прийняття відповідного рішення не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби та направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності у разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки.

Відповідач за наслідком розгляду заяви позивача про надання відстрочки не вирішив питання її надання по суті та лише зазначив про необхідність особистої явки позивача до ТЦК для вирішення цього питання (позивач направив заяву та документи поштою).

Відтак, зважаючи, що питання надання позивачу відстрочки по суті не вирішено (з цього приводу позивачем подано до суду даний позов) та за наслідком подання ним заяви про відстрочку відповідна комісія не відмовляла йому у наданні такої відстрочки, позивач в силу прямих вказівок Порядку, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, не може бути направлений для проходження медичного огляду для визначення придатності до вирішення цього питання по суті та, відповідно, до того часу йому не може бути вручено мобілізаційне розпорядження. Отже, відсутні підстави вважати, що до прийняття рішення у справі права позивача можуть бути порушено, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доказів виклику позивача до відповідача, зокрема, повісткою, або доказів того, що відповідач взагалі вживає дії спрямовані на вручення мобілізаційного розпорядження позивача на військову службу станом на тепер та після спливу строк дії довідки про придатність позивача до військової служби, також суду не надано.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 151 цього Кодексу позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову може бути застосовано судом виключно за наявності обставин, визначених у статті 150 КАС України, що підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому можуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 28.02.2024 у справі №380/14241/23, від 14.03.2024 у справі № 540/7262/21, від 16.04.2024 у справі № 140/1568/23.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнати протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.09.2024.

Суддя А.С. Михайлик