Справа № 120/18270/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 вересня 2024 р. Справа № 120/18270/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є військовозобов`язаним та має дружину, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, яка проживає разом з ним однією сім`єю.

15 травня 2023 року та 25 липня 2023 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами, у яких просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю у нього дружини з інвалідністю ІІІ групи.

Проте витягами з протоколів засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 липня 2023 року № 12 та від 04 серпня 2023 року № 16 позивачеві відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Зі змісту згадуваних вище протоколів слідує, що підставою для відмови у наданні відстрочки слугувала відсутність підтверджуючих документів, які вказують на відсутність інших працездатних осіб, які згідно з законом зобов`язані здійснювати утримання дружини, якій встановлена ІІІ група інвалідності.

Позивач не погоджується із такими рішеннями відповідача, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом щодо їх скасування та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" із зазначенням інформації в обліковому документі.

Ухвалою від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у адміністративний справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 січня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи такий, представник відповідача вказав на те, що до заяв, які подавалися позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_2 було долучено: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2019 року, довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 321864 від 15 лютого 2016 року, індивідуальну програму реабілітації, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2022 року, довідку про склад сім`ї та або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 0014 від 19 липня 2023 року, заяву від 25 липня 2023 року.

Водночас, як зауважує представник відповідача далі, подані позивачем матеріали не містили належних, достовірних та достатніх доказів, які б вказували на наявність у позивача права на відстрочку, адже не надано документів, які б підтверджували відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати дружину позивача.

За таких обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12 січня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій додатково наведені аргументи щодо задоволення позовних вимог.

23 січня 2024 року представником відповідача в порядку статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України подано заперечення на відповідь на відзив.

29 січня 2024 року позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2019 року, ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ).

Як свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2022 року, у позивача та його дружини є малолітня дитина - ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 321864 від 15 лютого 2016 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства безстроково.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що видана об`єднанням сімейних багатоквартирних будинків "Сімейний 38Б" 19 липня 2023 року, до складу сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

15 травня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати відстрочку від призову під час мобілізації у зв`язку з наявністю у нього дружини з інвалідністю ІІІ групи. До заяви долучено належним чином засвідчені копії: паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2019 року, довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 321864 від 15 лютого 2016 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2022 року, індивідуальну програму реабілітації.

Із витягу з протоколу засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09 червня 2023 року № 8 слідує, що право на відстрочку від призову у ОСОБА_1 не підтверджено, оскільки в поданих документах відсутній військово-обліковий документ з відміткою про взяття на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

13 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, до якої долучив копію тимчасового військового квитка № НОМЕР_3 від 09 жовтня 2017 року та у такій заяві просив повторно розглянути подану ним у травні 2023 року заяву.

Витягом з протоколу засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 липня 2023 року № 12 позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, оскільки ним не доведено відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати дружину, якій встановлена ІІІ група інвалідності.

Листом від 07 липня 2023 року позивача повідомлено про прийняте відповідачем рішення та вказано, що для надання відстрочки позивачу необхідно надати згадувані вище документи.

У відповідь на лист від 07 липня 2023 року позивачем подано до відповідача заяву від 25 липня 2023 року, у якій просив надати йому відстрочку від призову під час мобілізації на підставі пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". До такої заяви позивач долучив довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 0014 від 19 липня 2023 року, а також заяву ОСОБА_2 від 25 липня 2023 року, у якій йдеться про те, що єдиною особою, яка зобов`язана за законом її утримувати є її чоловік - ОСОБА_1 .

Витягом з протоколу засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 серпня 2023 року № 16 ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову під час мобілізації з тих самих підстав, що наведені у витязі з протоколу від 06 липня 2023 року № 12.

Позивач не погоджується з рішеннями відповідача, що оформлені витягами з протоколів від 06 липня 2023 року № 12 та від 04 серпня 2023 року № 16, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ, в редакції на час прийняття оскаржуваних рішень) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом 5 статті 1 Закону № 3543-ХІІ визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до частин третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поряд з цим статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачено перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно із положеннями абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

В силу абзацу 17 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ, особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154 (далі - Положення № 154, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

За змістом пункту 7 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що до повноважень міських територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить зокрема і оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Таким чином, саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації.

Так, предметом оскарження у цій справі визначено рішення відповідача, оформлені у формі витягів з протоколів від 06 липня 2023 року № 12 та від 04 серпня 2023 року № 16.

Такими рішеннями ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" з тих підстав, що позивачем не доведено відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати дружину, якій встановлена ІІІ група інвалідності.

Суд зауважує, що за змістом згадуваної вище норми не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Відтак за наведеної підстави під час воєнного стану військовослужбовці не підлягають призову на військову службу (якщо вони не висловили бажання бути призваними на військову службу) за наявності таких передумов:

в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (незалежно від групи інвалідності),

та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

При цьому в обох випадках дана норма є застосовною лише у разі, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що 13 червня 2023 року та 25 липня 2023 року позивач звертався до відповідача із заявами, у яких просив надати йому відстрочку від призову під час мобілізації.

Разом із заявами подавалися копії наступних документів: паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2019 року, довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 321864 від 15 лютого 2016 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 грудня 2022 року, тимчасового військового квитка № НОМЕР_3 від 09 жовтня 2017 року; індивідуальну програму реабілітації, довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 0014 від 19 липня 2023 року, а також заяву ОСОБА_2 (дружини позивача) від 25 липня 2023 року, у якій йдеться про те, що єдиною особою, яка зобов`язана за законом її утримувати є її чоловік - ОСОБА_1 .

За таких обставин, на переконання суду, наявних в матеріалах справи документів було достатньо для надання ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації, адже такі документи підтверджують як наявність дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи, так і те, що дружина позивача не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати.

При цьому суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено перелік документів, якими б можна було підтвердити той факт, що у особи відсутні інші працездатні особи, зобов`язані відповідно до закону її утримувати.

Натомість відповідач, як у рішенні від 06 липня 2023 року № 12, так і в рішенні від 04 серпня 2023 року № 16 не вказав, яким чином, окрім вже поданих документів, позивач може підтвердити факт відсутності у його дружини інших працездатних членів сім`ї, які б могли її утримувати.

Відтак суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач не може підтвердити факт відсутності у його дружини з інвалідністю інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, а тому рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що оформлені витягами з протоколів від 06 липня 2023 року № 12 та від 04 серпня 2023 року № 16 є протиправними та підлягають скасуванню.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зважає на статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" внесено зміни, зокрема пункти 11 та 12 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII викладено в такій редакції: "Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

11) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

12) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів".

Відтак законодавцем суттєво змінено підстави для надання відстрочки зокрема чоловікам, які мають дружину з інвалідністю ІІІ групи, оскільки з урахуванням зазначених вище змін лише наявності дружини з інвалідністю ІІІ групи недостатньо для надання відстрочки від призову під час мобілізації її чоловіку.

Більше того, законодавцем з абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII прибрано гіпотезу правової норми "за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати".

За таких обставин суд доходить висновку, що на час прийняття рішення у цій справі суттєво змінилося правове регулювання, яке визначає підстави для надання відстрочки від призову під час мобілізації позивачу, а тому суд не може прийняти рішення про надання ОСОБА_1 такої відстрочки.

Відтак належним способом захисту в даному випадку є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 13 червня 2024 року та від 25 липня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 858,88 гривень, що підтверджується квитанцією від 06 грудня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 858,88 гривень, а тому на його користь слід стягнути 429,44 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 858,88 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , що оформлені протоколами № 12 від 06 липня 2023 року та № 16 від 04 серпня 2023 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації від 13 червня 2024 року та від 25 липня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 )

Повний текст рішення суду складено 30.09.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович