Справа № 953/11672/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 р.Справа № 953/11672/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Лисиченко С.М., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 10.06.24 року по справі № 953/11672/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду матеріалів адміністративної справи, за наслідками якої складена постанова ЕАТ08149190 від 09.11.2023 і від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- скасувати як незаконні постанови ЕАТ08149190 від 09.11.2023 та ЕАТ08149190 від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 ;

- стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної сплачений ним судовий збір.

В обґрунтування позову зазначив, що у постанові ЕАТ № 8149190 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, яка нібито винесена 16.11.2023, і відомості про яку внесені в додаток «ДІЯ» про її винесення 09.11.2023, зазначено, що місцем його мешкання є АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності, він мешкає в АДРЕСА_2 постанови зазначено, що він порушив п.8.4.г Правил дорожнього руху - порушення вимог наказових знаків. Вважає, що зазначену норму він не порушував, так як її взагалі не можливо порушити, адже ця норма є по своїй суті інформаційною - у ній міститься виклад видів дорожніх знаків і їх значення. Щоб відбулось порушення, норма мала б містити імперативні вимоги певної поведінки водія. У п.8 постанови безпідставно зазначено, що він не з`явився на розгляд справи, але це не так. Він прибув 16.11.2023 у 9.00 годин для розгляду справи (у дату і час, призначений інспектором поліції) за офіційною адресою управління поліції в Харківській області, яка також зазначена відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву. Про необхідність прибуття за вказаною адресою міститься інформація на відео №2 з 13.10 хв., де інспектор повідомляє йому, що необхідно прибути за адресою вул. Шевченка. 315-А. Також на відео №2 на 28.05 хв. він повідомив інспектору, що прибуде для розгляду справи у визначену дату і час саме до управління патрульної поліції. Дійсно, лише уважно переглянувши відео, можна почути також і повідомлення інспектора про адресу - АДРЕСА_3 . Але заявляє, що в той момент він не чув цієї адреси, напевно через те, що інспектор читав своє повідомлення скоромовкою і під шум від інших автомобілів. Зазначений спосіб повідомлення інспектора про перенесення розгляду справи на іншу дату не можна вважати належним повідомленням, адже необхідна інформація не була доведена йому у беззаперечний спосіб, який унеможивлював би її невірне або двояке тлумачення про дату і час перенсення розгляду справи і місце розгляду справи.

Крім іншого, вважає неприпустимим перекручування фактів відповідачем щодо його відмови від отримання письмового повідомлення про перенесення розгляду справи на іншу дату і час. На відео №2, наданому відповідачем, починаючі з 26.00 хв. він неодноразово говорить інспектору, що бажає взяти це письмове повідомлення і простягає руки до інспектора щоб взяти його, але інспектор повідомив йому, що не дасть йому це повідомлення до тих пір, поки він не поставить на ньому свій підпис. Але жодна норма Закону не зобов`язує його ставити підпис про отримання повідомлення - це лише його право. А ось вручити йому це повідомлення - прямий обов`язок інспектора поліції, передбачений КУпАП. Таким чином, інспектор поліції не вжив заходів про належне повідомлення його про дату, час і місце перенесення розгляду справи. Зазначені підстави унеможливили реалізацію його права бути присутнім при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Одночасно бажає зазначати, що на відео №3, наданому відповідачем, зазначено, що інспектор поліції нібито вийшов для розгляду справи відносно нього не в 9.00 годин, а в 9.12 годин, таким чином сам же порушив час, на який призначив розгляд справи. Також зазначає, що предметом його оскарження є саме постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 09.11.2023, а у своєму відзиві відповідач зазначає про цю постанову від 16.11.2023, проте тієїж серії і того самого номера. При цьому у відзиві відповідач ніяким чином не зазначає про причини зазначення в додатку «ДІЯ» інформації про винесення постанови стосовно нього саме 09.11.2023 року.

Крім того, згідно п. 8.21. Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національно стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Також, згідно п. 14.1.1. ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови Правила застосування - Дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. Проте, на тій ділянці вулиці, де він здійснив поворот ліворуч, має місце закруглення дороги ліворуч на вугол близько 90 градусів і рух вверх по естакаді і видимість на тій ділянці дороги не перевищувала 20 метрів. Таким чином, дорожній знак - «рух праворуч», у порушення вимог вищезазначених нормативних актів, не був розміщений за 100 м. щоб його було видно, що унемживлювало сприйняття інформації, яку він містить.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 10.06.2024 у справі № 953/11672/23 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

Просить суд апеляційної інстанції рішення Київського районного суду міста Харкова від 10.06.2024 у справі № 953/11672/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду матеріалів адміністративної справи, за наслідками якої складена постанова ЕАТ08149190 від 09.11.2023 і від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , скасувати як незаконні постанови ЕАТ08149190 від 09.11.2023 та ЕАТ08149190 від 16.11.2023 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 та стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної сплачений ним судовий збір.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09.11.2023 приблизно о 16 год. 15 хв. біля будинку 94 по вул. Озерянська у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч на вул. Революції 1905 року, що є порушенням пункту 8.4.г ПДР та об`єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Науменко Дмитро Ігорович (далі інспектор), підійшовши до водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та повідомив про початок розгляду адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтями 268, 287, 289, 307 та 308 КУпАП. Під час розгляду справи позивач виявив бажання перенести розгляд справи у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою адвоката та надав усне клопотання. Інспектор задовольнив клопотання позивача та призначив розгляд справи на 16.11.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. Час та адресу було узгоджено між усіма учасниками справи. Позивач відмовився отримувати копію повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області ДПП, тому інспектор ознайомив його зі змістом повідомлення та декілька разів повторив час та адресу місця розгляду справи.

16.11.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, позивач на розгляд справи не з`явився. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУПАП інспектором при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що позивача було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи. Тому 16.11.2023 о 09 год. 28 хв. інспектор провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектор, оцінивши всі докази, які були зафіксовані на відеореєстратор 70МАІ, що встановлений в службовому автомобілі, встановив, що позивач 09.11.2023 о 16 год. 15 хв, біля будинку 94 по вул. Озерянська у місті Харкові, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 8.4.г ПДР, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч на вул. Революції 1905 року, що вказує на вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAT № 8149190 за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

З постановою про адміністративне правопорушення позивач не згоден, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8149190 є правомірною, а порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності порушені не були.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України).

За п.1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Пунктом 33 ПДР України передбачено, що дорожні знаки є одним з основних засобів організації дорожнього руху і призначені для інформування його учасників про умови, режими і напрямки руху, місцях розміщення об`єктів сервісу тощо.

Пунктом 8.1 ПДР України передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 «г» ПДР України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Наказовий знак 4.2 «Рух праворуч» дозволяє рух лише праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків

З аналізу вищенаведених норм встановлено, що рух механічного транспортного засобу ліворуч в зоні дії наказового знаку 4.2 «Рух праворуч» є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування в адміністративних справах.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частина 1 ст.76 КАС України, передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За правилами п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкція №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу

Слід відзначити, що в силу вимог ст. 251 КУпАП візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення ПДР. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а саме фото- або відеозаписом правопорушення.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23 жовтня 2019 року (справа № 357/10134/17).

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи ( ст.277-2 КУпАП).

З наданого до суду диску з відеозаписом реєстратора, закріпленого на форменому одязі патрульного 472866, який є додатком до відзиву на позовну заяву, відомості про який зазначені в оскаржуваній постанові, встановлено, що 09.11.2023 о 16 год. 16 хв. на вул. Озерянській у м. Харкові працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA Ф5», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Підійшовши до вказаного транспортного засобу, поліцейський назвав свою посаду та ім`я та повідомив позивачу про те, що він порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч. На що позивач відповів, що будь-якого знаку на зазначеній поліцейським ділянці немає. Поліцейський запропонував позивачу проїхати разом з ними для того, щоб позивач особисто впевнився про наявність знаку дорожнього руху, який встановили 1,5 2 роки тому. Позивач повідомляє, що знак він не бачив. Після цього, поліцейський просить позивача надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також повідомляє, що за дане правопорушення передбачений штраф в розмірі 340 гривень. О 16 год. 19 хв. на місці зупинки транспортного засобу поліцейський розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення позивачем, як водієм транспортного засобу, п.8.4.г ПДР України. Позивачеві роз`яснюється працівником поліції його права. Після цього позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату задля можливості скористатись допомогою адвоката, яке було задоволено поліцейським та складено письмове запрошення до УПП в Харківській області ДПП для розгляду справи у іншу дату. При цьому, дата розгляду справи - 16.11.2023 о 09-00 год, була визначена поліцейським з урахуванням побажання позивача. Поліцейський повідомив позивача, що в разі його відсутності, справа буде розглянута за його відсутності. О 16 год. 39 хв. після складання поліцейським повідомлення про запрошення, позивач задав питання, чи є у поліцейсьокого повноваження на накладення адміністративного стягнення у вигляді усного зауваження за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки позивач не знав, що на дорозі був знак. Поліцейський відповів, що таке стягнення накладається у тому разі, коли на те є правові підстави та повідомляє позивачу, що розгляд справи відбудеться 16.11.2023 о 09-00 год. по вул.Шевченка, 26 в м.Харкові. Від підпису на повідомленні водій відмовився, як і від отримання повідомлення, що підтверджується відеозаписом події зафіксованої о 16 годині 42 хвилини, встановленої з диску № 472866 від 09.11.2023 року, який був наданий представником УПП в Харківській області до відзиву на позовну заяву. Поліцейський тричі повторив, що розгляд справи відбудеться 16.11.2023 о 09-00 год. по вул.Шевченка, 26 в м.Харкові. Разом з цим, у зазначений час ОСОБА_1 для розгляду справи не з`явився.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, під час прийняття спірної постанови, оскільки позивач був повідомлений про розгляд справи у встановленому законом поряду та передбачені статтею 277-2 КУпАП строки.

Колегія суддів зазначає, що зазначений факт також підтверджується даними , які містяться у повідомленні про запрошення до УПП в Харківській області ДПП, відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно з`явитись 16.11.2023 о 09 год. 00 хв. (м.Харків, вул.Шевченка, 26) до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Науменка Д.І. для складання постанови про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), від підпису в якому позивач відмовився.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.03.2020 у справі № 2а-475/09/1370, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом. Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них».

Не кожен дефект певного адміністративного акта, який має й оскаржувана постанова, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод "оцінки справедливості процесу в цілому" не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, "чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий".

Відповідачем, в порядку вимог ст.77 КАС України, в обґрунтування своїх заперечень надано суду відеозапис з відеореєстратора, в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Судом встановлено, що надані суду відеозаписи, фотознімок підписані цифровим підписом 16.01.2024, підписувач ОСОБА_2 , яка є представником Департаменту патрульної поліції, що підтверджується копією Довіреності №23162/41/3/01-2023.

Таким чином, надані суду відеозаписи з відеореєстраторів та фотознімок є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів згодна з висновками суду першої інстанції щодо правомірності винесеної інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Науменком Дмитром Ігоровичем постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8149190. При цьому, інспектором не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача при прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме рух ліворуч в зоні дії дорожнього знаку 4.2 підтверджується відеозаписом, по суті не заперечується і позивачем, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8149190 від 16.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам ст.283 КУпАП, отже підстави для її скасування відсутні.

Згідно даних довідки старшого інспектора з ОД ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Домріної А. від 26.02.2024 встановлено, що відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.11.2023 інспектором управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8149190. Інших постанов з вищезазначеною серією та номером не зареєстровано.

Відсутність зареєстрованої постанови серії ЕАТ №8149190 від 09.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП також підтверджується даними адміністративної практики інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо винесення постанови саме в день скоєння правопорушення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови від 16.11.2023, яка є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, колегія суддів згодна з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова від 16.11.2023 не підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, , 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 по справі № 953/11672/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко