Справа № 520/22715/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 р. Справа № 520/22715/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024, по справі № 520/22715/24

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162 у зв`язку з фактичної оплатою штрафу у добровільному порядку;

- зобов`язати Шевченківський відділ виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 71971162 у зв`язку зі добровільною сплатою штрафу в розмірі 17000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.05.2024 у виконавчому проваджені №74899176;

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору від 10.05.2024 у виконавчому проваджені № 74899176;

- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника від 10.05.2024 у виконавчому проваджені № 74899176.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження дій державного виконавця, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом, якої юрисдикції вони видані.

На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, предметом даного спору є правомірність постанов державного виконавця Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.05.2024 у виконавчому проваджені №74899176, про стягнення виконавчого збору від 10.05.2024 у виконавчому проваджені № 74899176, про арешт коштів боржника від 10.05.2024 у виконавчому проваджені № 74899176, а також бездіяльність Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162 у зв`язку з фактичної оплатою штрафу у добровільному порядку.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що в позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, оскільки вимоги позивача щодо оскарження бездіяльності Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162, та постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про арешт коштів боржника, прийнятих у рамках виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Московським районним судом м. Харкова, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі № 757/62025/17-ц зазначила, що справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Отже, оскільки у справі, що розглядалась, позивач оскаржував дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленим в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем оскаржуються постанови державного виконавця Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника від 10.05.2024 у виконавчому проваджені № 74899176, а також бездіяльність Шевченківського відділу виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162.

При цьому, виконавче провадження № 71971162, у якому позивач є боржником, відкрито з виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 у справі №643/13134/23 про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом.

Таким чином, оскільки у справі, яка розглядається, позивач оскаржує постанови державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про неможливість її розгляду в порядку адміністративного судочинства помилковими.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 04.10.2023 у справі № 240/8781/23, від 11.10.2023 у справі № 460/10292/23.

Згідно з ч.1ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

В даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, підсудні окружним адміністративним судам, відтак відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Зазначеного вище суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, з огляду на що колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Санжаревського Ігоря Анатолійовича - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 по справі № 520/22715/24 скасувати.

Справу № 520/22715/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло