Справа № 580/9585/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 жовтня 2024 року справа № 580/9585/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Байда О.М. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просить:

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 10.01.2022 по 17.09.2024 включно із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу:

-щомісячної премії за особовий внесок у загальні результати служби в розмірі 505% від посадового окладу, щомісячної надбавки особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання з 01 вересня по 17 вересня 2024;

-надбавку за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 вересня по 17 вересня 2024, на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260;

-грошової компенсації за 42 доби невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбачену ст. 162 Закону України «Про відпустки» та п.12, ч.І, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2022, 2023 та 2024 роки;

-грошової компенсації за 68 діб невикористаної щорічної основної відпустки, відповідно до абзацу 3, п. 14, ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

-гронової допомоги для оздоровлення за 2024 рік, відповідно до п. 2 розділу ХХШ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260;

-грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, грошової компенсації вартості за неотримане майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 в сумі 23390,54 відповідно до довідки №3217 від 16.09.2024, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 10.01.2022 по 17.09.2024 включно, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) та із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату:

-щомісячної премії за особовий внесок у загальні результати служби в розмірі 505% від посадового окладу, щомісячної надбавки особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання з 01 вересня по 17 вересня 2024;

-надбавку за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням з 01 вересня по 17 вересня 2024, на підставі наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260;

-грошової компенсації за 42 доби невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбачену ст. 162 Закону України «Про відпустки» та п. 12, ч. 1, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2022, 2023 та 2024 роки;

-грошової компенсації за 68 діб невикористаної щорічної основної відпустки, відповідно до абзацу 3, п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

-грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік, відповідно до п. 2 розділу ХХШ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260;

-грошової компенсації вартості за неотримане речове майно згідно порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, грошової компенсації вартості за неотримане майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 в сумі 23390,54 відповідно до довідки №3217 від 16.09.2024, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) та із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зазначена норма кореспондується з ч. 4 ст. 161 КАС України, якою передбачено обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В позові позивач посилається на не нарахування в належному розмірі надбавок та доплат, однак до суду не надано довідки про отримуване грошове забезпечення за спірний період.

Також, приписами ч. 3 ст. 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України Про судовий збір, відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 №3460-IX встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2024 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня 3028грн.

Суд враховує, що позивач, не є суб`єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Таким чином, за пред`явлення вказаної позовної заяви, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 21801,60 грн.

Крім того, з матеріалів позову вбачається, що про вчинену бездіяльність позивач повинен був дізнатися 10.01.2022.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1, 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII у редакції, яка діяла до 19.07.2022, передбачалось, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно п. 18 ч. 1 розділу І Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, Законом №2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а тому змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022, у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

З аналізу позовних вимог вбачається, що предметом цього спору є не нарахування та невиплата позивачу суми грошового забезпечення з 2022 року, про які позивач повинен був дізнатися під час проходження служби.

Разом з тим, цей позов поданий до суду 27.09.2024, тобто, з пропуском встановленого ст.122 КАС України та КЗпП України строку звернення до суду після виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 123 КАС України, передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що позивачем не подано до суду доказів поважності причин його пропуску.

Отже, позивач повинен надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначивши підстави поважності пропуску строку та надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого останній має усунути недоліки позовної заяви.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петро ПАЛАМАР