Справа № 200/1585/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року справа №200/1585/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Голошивець І.О.), складеного в повному обсязі 16 травня 2024 року у справі № 200/1585/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення №84 від 18.05.2023 та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 84 від 18.05.2023 року про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 25.03.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202 та Списком №1 періоду з 18.11.2005 року по 02.11.2006 року, з 27.03.2015 року по 23.11.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №84 від 18.05.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 25.03.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком №1: період навчання з 01.09.2003 по 31.03.2004 року та 30.06.2004 року; період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; до пільгового стажу на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періодів роботи в ПрАТ ШУ «Покровське»: з 01 квітня 2004 по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року; період навчання з 01.09.2003 по 30.06.2004 року (включно); період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; військової служби в особливий період, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі № 200/1585/24 та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що ним прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку №84 від 18.05.2023 через відсутність необхідних 25 років стажу роботи за ч.3 ст.114 Закону України №1058.

Відповідач закцентував свою увагу на тому, що у вищезазначених рішеннях суду, відсутні зобов`язання про врахування пільгового стажу до ч.3 ст.114 Закону України №1058 та до Постанови КМУ №202, а довідок встановленого зразка, передбаченого додатком №5 до постанови №637 позивачем не надано.

Вважає, що строк звернення до суду з позовом позивачем пропущений.

Відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1585/24, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

У рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5454/21 від 29 червня 2021 року, що також не заперечується сторонами по справі, позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 16 квітня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

25 березня 2021 року позивач, через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення № 1988 від 27 березня 2021 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Рішенням відповідача не зараховані періоди роботи. До страхового стажу не враховані періоди роботи з 01 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2004 року по 31 березня 2004 року, оскільки відсутні дані в індивідуальних відомостях про застраховану особу. До пільгового стажу не враховані періоди роботи в ПрАТ «ШУ «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року, так як позивачем не надано довідку на підтвердження пільгового стажу роботи.

Не погодившись з рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5454/21 від 29.06.2021 року вирішено: позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1988 від 27 березня 2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу: періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, 01 травня 2005 року по 31 грудня 2015 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року, до страхового стажу: період навчання з 01 січня 2004 року по 31 березня 2004 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 25 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5454/21 від 30.11.2021 року, виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 200/5454/21, замість: «01 травня 2005 року по 31 грудня 2015 року» вважати вірним: «01 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року».

В рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 26.01.2023 було зазначено, що 27 березня 2015 року на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року № 15/2015 року ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України, що підтверджується записом за № 9 військового квитка позивача.

Позивач з 27.03.2015 по 21.04.2020 проходив службу в Збройних Силах України, що підтверджується військовим квитком Серія НОМЕР_3 та довідками від 20.01.2021 №324/3, №324/1, №323, № 324/2, № 38.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 24.11.2015.

29 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При відпрацюванні рішення суду до страхового стажу враховано період навчання - з 01.01.2004 по 31.03.2004 та до пільгового стажу враховано періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2004 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, з 25.12.2006 по 11.01.2021.

Відповідно до наданих документів страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 16 років 10 місяців 01 день, втому числі пільговий стаж за списком №1 складає - 15 років 03 місяці 04 дня.

За таких обставин вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за нормами ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах - 25 років.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 26.01.2023 року вирішено: позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.12.2021 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.03.2021 про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 09.05.2023 року, постановлено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4542/22 змінити в мотивувальній частині, а в іншій частині залишити без змін.

Підставою звернення позивача до суду з позовом в даній адміністративній справі, стала його не згода з прийнятим відповідачем рішенням про відмову у призначенні пенсії незалежно від віку від 18.05.2023 року №84, прийнятого ним на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 року по справі №200/4542/22 при повторному розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії від 25.03.2021 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення прийнятого відповідачем від 18.05.2023 року №84, в якому зазначено наступне: відмова у призначенні пенсії незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) гр. ОСОБА_1 . Податковий номер - . Дата народження - 17.12.1985. Дата звернення за призначенням пенсії 25.03.2021. Вік заявника на дату звернення - 36 років.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 по справі №200/4542/22 при повторному розгляді заяви від 25.03.2021 ОСОБА_1 про призначення пенсії незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV зараховано до пільгового стажу роботи час проходження військової служби в особливий період, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Тривалість пільгового стажу за розрахунком для визначення права становить 26 років 08 місяців 06 днів, у тому числі робота за Списком №1 становить 20 років 05 місяців 27 днів, військова служба в особливий період 05 років 02 місяці 24 дні, військова служба - 00 років 11 місяців 15 днів.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.03.2021 на зобов`язання рішення суду від 26.01.2023 по справі №200/4542/22 прийнято рішення про відмову в призначення пенсії незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років. За таких обставин, особа має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV за досягнення 50 річного віку з 18.12.2035. Не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду не перебуває та пенсію не отримує.

Позивач звертаючись до суду з урахуванням його заяви про збільшення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №84 від 18.05.2023 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періодів роботи: з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року, навчання з 01.09.2003 року по 30.06.2004 року; строкової військової служби з 18.11.2005 року по 02.11.2006 року; військової служби в особливий період з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 року, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 року як один місяць служби за три.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що спірним питанням в даній адміністративній справі є не зарахування відповідачем позивачу періодів роботи, навчання, строкової військової служби та військової служби в особливий період до його пільгового стажу на підземних роботах передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо строків звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 від 24.11.2015 року, позивач є учасником бойових дій, окрім цього позивачем в якості доказів пропущеного строку звернення було надано довідку видану ВЧ НОМЕР_6 від 15.09.2023 №1538, в якій зазначено, що позивач перебуває на військовій службі за мобілізацією з 25.02.2022 по теперішній час, даний факт також підтверджується копією наявного в матеріалах справи військового квитка позивача серії НОМЕР_3 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.09.2005 року.

Враховуючи вищезазначені докази надані позивачем разом із позовною заявою, суд вважає їх достатніми та, вважає, що в даному випадку позивач з поважних підстав порушив строки звернення до суду.

Щодо суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).

Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники провідних професій, визначених у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, та працівники, професії яких містяться у Списку № 202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та за наявності стажу такої роботи не менш, ніж передбачено ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5454/21 від 29 червня 2021 року, яке набрало законної сили 09 вересня 2021 року, під час розгляду справи було встановлено наступне.

У трудовій книжці серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_2 зазначене наступне:

- запис №3 з 01 квітня 2004 року по 26 квітня 2004 року прийнятий ВАТ Вугільна компанія «шахта «Красноармійська-Західна №1», заняття в учбовому пункті;

- запис № 4 від 29 квітня 2004 року прийнятий учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті на час практики;

- запис № 5 від 29 червня 2004 року звільнений за статтею 36 КЗпП України;

- запис № 6 від 01 вересня 2003 року зарахований до професійного технічного училища №105 за професією електрослюсар підземний;

- запис № 7 від 30 червня 2004 року відрахований зі складу учнів у зв`язку з закінченням строку навчання;

- запис № 8 з 27 вересня 2004 року по 04 жовтня 2004 року прийнятий ВАТ Вугільна компанія «шахта «Красноармійська-Західна №1», заняття в учбовому пункті;

- запис № 9 від 06 жовтня 2004 року прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- запис № 10 від 12 вересня 2005 року звільнений за статтею 36 ч. 3 КЗпП України у зв`язку з призивом до лав армії;

- запис № 11 від 17 листопада 2005 року - служба в ВСУ;

- запис № 12 від 02 листопада 2006 року служба в ВСУ;

- запис № 13 від 25 грудня 2006 року прийнятий ВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

- запис № 14 ВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» перейменовано на ВАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 05 серпня 2008 року;

- запис № 15 від 01 вересня 2008 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

- запис № 16 ВАТ «Шахтоуправління «Покровське» змінено найменування на ВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» з 01 жовтня 2008 року;

- запис № 17 «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» з 07 вересня 2010 року;

- запис № 18 від 01 липня 2012 року переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті;

- запис № 19 Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» з 13 вересня 2018 року;

11 січня 2021 року працює по теперішній час.

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Так, на підтвердження пільгового стажу позивачем надана довідка № 171 від 19 березня 2021 року.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 19 березня 2021 року № 171, зазначено, що ОСОБА_1 , працював повний робочий день на підземних роботах ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» за період з 01 квітня 2004 року по 26 квітня 2004 року, з 29 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по теперішній час.

Таким чином, позивачем підтверджений наявний трудовий стаж на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» записами у трудовій книжці та вищезазначеною довідкою.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зарахування позивачу до пільгового стажу періоди роботи в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року підлягають задоволенню.

Відповідно до резолютивної частини рішення суду по справі №200/5454/21 відповідача було зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу: періоди роботи в ПрАТ ШУ «Покровське» з 01 квітня 2004 року по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, 01 травня 2005 року по 31 грудня 2015 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року.

Відповідно до вищенаведених приписів, встановлені обставини під час розгляду адміністративної справи №200/5454/21 не потребують доказуванню під час розгляду цієї справи.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного рішення суду, відповідачем було повторно розглянуто заяву про призначення пенсії незалежно від віку від 25.03.2021 року та зараховано до пільгового стажу за Списком №1: періоди роботи на ПРАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2004 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, з 25.12.2006 по 11.01.2021 року, при цьому страховий стаж позивача склав 16 років 10 місяців 1 день; пільговий стаж роботи за Списком №1 склав 15 років 3 місяці 4 дні.

Вищенаведене підтверджується наявним в матеріалах справи відзивом відповідача на позовну заяву та не заперечується сторонами по справі.

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом зазначив, що відповідач зарахував вказані періоди до пільгового стажу за Списком №1, а позивач претендує на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, тому для нього визначальним є зарахування цих періодів за постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що у вищезазначених рішеннях суду відсутні зобов`язання про врахування пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058 та до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України: від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 року № 461).

Відповідно до вищенаведених постанов, посада електрослюсаря підземного передбачена за Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.1а, що також опосередковано підтверджується наявною копією в матеріалах справи довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №171 від 19.03.2021 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки форми РС-право сформованої по позивачу від 30.05.2023 року судом встановлено, що відповідач зарахував позивачу до його пільгового стажу за Списком №1: періоди роботи на ПРАТ ШУ «Покровське» з 01.04.2004 по 29.06.2004, з 27.09.2004 по 12.09.2005, з 25.12.2006 по 11.01.2021 року, що загалом становило пільгового стажу за Списком №1 15 років 3 місяці 4 дні, в той же час відповідачем не було зараховано вищезазначені періоди його роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку та передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, а також ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, як зазначив відповідач внаслідок відсутності в рішеннях суду по справі №200/5454/21 зобов`язання цього зробити.

Таким чином, з урахуванням викладеного, а також те, що посада, на якій працював позивач у вищезазначені періоди «електрослюсар підземний», є віднесеною до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у ці періоди роботи позивача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, від 16.01.2003 року № 36 та від 24.06.2016 року № 461, записи у трудовій книжці позивача за спірні періоди містять інформацію щодо таких умов та характеру праці на вказаних посадах, як зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах, а також відповідно до уточнюючої довідки від 19.03.2021 року №171, якою теж підтверджується факт роботи позивача повний робочий день на підземних роботах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, періодів роботи в ПрАТ ШУ «Покровське»: з 01 квітня 2004 по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року.

Таким чином позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача на підземних роботах передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року період його навчання з 01.09.2003 по 30.06.2004 року, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи №200/5454/21 у рішенні від 29.06.2021 року, Донецьким окружним адміністративним судом було зазначено наступне, що відповідно до представленої копії диплому НК № 25357630 від 30 червня 2004 року, позивач закінчив у 2004 році професійно - технічне училище № 105 і здобув професію електрослюсаря підземного. Згідно додатку до диплому кваліфікованого робітника, А № 045962, виданого 30 червня 2004 року вбачається, що позивач з 01 вересня 2003 року по 30 червня 2004 року навчався у професійно технічному училищі №105 м. Димитрів Донецької області та отримав спеціальність «електрослюсар підземний».

Відповідно до резолютивної частини рішення суду по справі №200/5454/21 відповідача було зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу: період навчання з 01 січня 2004 року по 31 березня 2004 року.

На виконання вищезазначеного рішення суду, відповідачем було повторно розглянуто заяву про призначення пенсії незалежно від віку від 25.03.2021 року та зараховано до страхового стажу: період навчання з 01.01.2004 по 31.03.2004 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки форми РС-право від 30.05.2023 року, відповідач зарахував позивачу період його навчання з 01.09.2003 по 31.03.2004 року до страхового стажу, при цьому період з 01.04.2004 по 29.06.2004 року зарахував позивачу до страхового та до пільгового стажу за Списком №1.

Проходження позивачем навчання за спеціальністю «електрослюсар підземний» у Професійно-технічному училищі №105 м. Димитрів з 01.09.2003 по 30.06.2004 року, було встановлено Донецьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи №200/5454/21 від 29.06.2021 та не заперечується сторонами по справі.

Спірним питанням під час розгляду в даній адміністративній справі, є не зарахування цього періоду відповідачем позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202, з цього приводу суд зазначає наступне.

З аналізу розрахунку стажу позивача (форма РС-право) судом установлено, що вказаний період, не був врахований відповідачем до пільгового стажу позивача з 01.09.2003 по 31.03.2004 року ані за Списком №1, ані відповідно до постанови КМУ №202, тільки період з 01.04.2004 по 29.06.2004 року був зарахований позивачу до його пільгового стажу за Списком №1.

Разом з цим, період навчання ОСОБА_1 (01.09.2003 по 30.06.2004 року) в ПТУ № 105 за професією «електрослюсар підземний» підтверджується копією диплому НОМЕР_8 від 30 червня 2004 року, додатком до диплому кваліфікованого робітника, А №045962, виданого 30 червня 2004 року, записами №3 - №7 у трудовій книжці позивача, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу від 19.03.2021 року №171. Водночас згідно запису №8 у трудовій книжці, позивач з 27.09.2004 по 04.10.2004 року знаходився у навчальному пункті з оплатою підземного робочого та відповідно до запису №9 у трудовій книжці був прийнятий електрослюсарем підземним ІІІ розряду на ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1».

Відповідно абз. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи те, що під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач після навчання працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах електрослюсар підземний, то наведений період навчання підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 з 01.09.2003 по 31.03.2004 року та 30.06.2004 року, а також до пільгового стажу передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року - з 01.09.2003 по 30.06.2004 року (включно).

Таким чином з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового стажу на підземних роботах передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року період проходження ним строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року, суд зазначає наступне.

З наявного відзиву відповідача на позовну заяву та копії довідки РС-право, судом встановлено, що позивачу період проходження ним строкової військової служби був зарахований до його страхового стажу, доказів протилежного матеріали справи не містять та судом не були встановлені під час розгляду цієї справи.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду по справі №185/7049/16-а від 16 червня 2020 року, в якій зазначено: - «Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки позивач був призваний до лав ЗСУ з 18.11.2005 року, що підтверджується наявною копією військового квитка позивача серії НОМЕР_3 від 19.09.2005 року, враховуючи, що до призову, позивач працював за професією «електрослюсар підземний», що підтверджується записом №10 в трудовій книжці позивача, яка передбачена Списком №1 та виконував підземні роботи, що передбачені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 та до пільгового стажу передбаченого постановою Кабінету міністрів України №202 від 31.03.1994 року період проходження ним строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року.

Таким чином позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати відповідача зарахувати до його пільгового стажу на підземних роботах за Постановою №202 від 31.03.1994 року військової служби в особливий період з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 року, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 року як один місяць служби за три, суд зазначає наступне.

Відповідно до мотивувальної частини постанови Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 09.05.2023 року (якою рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі № 200/4542/22 було змінено в мотивувальній частині, а в іншій частині залишено без змін), зазначено наступне: «Однак, в мотивувальній частині суд не зазначив період військової служби позивача, який підлягає зарахуванню до спеціального пільгового стажу за Списком №1 в потрійному розмірі. При цьому ОСОБА_1 в позові просив зарахувати до пільгового стажу на пільгових умовах час проходження військової служби за мобілізацією з 27.03.2015 по 23.11.2020, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Задля уникнення можливого спору між сторонами з цього приводу колегія суддів вважає за необхідне доповнити висновки місцевого суду по суті спору наступним (що і є зміною мотивувальної частини рішення суду першої інстанції).

В постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 наявний правовий висновок, відповідно до якого судом апеляційної інстанції вірно встановлено, шо позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 22.07.2014 по 12.12.2014 та з 18.12.2014 по 20.03.2015, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_9 від 29.03.2017. Отже, саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню.

Судами зазначалось, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4542/22 від 26.01.2023 року з урахуванням змін внесених постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 року, відповідач при повторному розгляді заяви від 25.03.2021 ОСОБА_1 про призначення пенсії незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV, зарахував до його пільгового стажу роботи час проходження військової служби в особливий період, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Тривалість пільгового стажу за розрахунком для визначення права становить 26 років 08 місяців 06 днів, у тому числі робота за Списком №1 становить 20 років 05 місяців 27 днів, військова служба в особливий період 05 років 02 місяці 24 дні, військова служба - 00 років 11 місяців 15 днів.

Вищенаведене, також підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки РС-право сформованої по позивачу.

Суд зауважує, оскільки позивач до часу проходження ним військової служби за мобілізацією з 27.03.2015 по 23.11.2020, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, працював за професією «електрослюсар підземний», що передбачена не тільки Списком №1 та й відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, військова служба позивача в особливий період, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці підлягає зарахуванню позивачу до його пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії відповідача від 18.05.2023 №84, прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, суд зазначає наступне.

Позивач первинно звернувся із заявою про призначення йому пенсії незалежно від віку, згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 25.03.2021 року, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідачем неодноразово були прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, що стало наслідком для розгляду адміністративних справ №200/5454/21 та №200/4542/22.

В цій адміністративній справі позивач оскаржує вже третє спірне рішення прийняте відповідачем за наслідком розгляду його заяви про призначення пенсії за віком від 25.03.2021 року, з урахуванням висновків суду по вищезазначеним справам.

Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії незалежно від віку прийнятого відповідачем від 18.05.2023 року №84, відповідач зазначив у ньому, що тривалість пільгового стажу за розрахунком для визначення права становить 26 років 08 місяців 06 днів, у тому числі робота за Списком №1 становить 20 років 05 місяців 27 днів, військова служба в особливий період 05 років 02 місяці 24 дні, військова служба - 00 років 11 місяців 15 днів, це ж саме було продубльовано відповідачем й у його відзиві на адміністративний позов.

Судами, відповідно до вже встановлених в адміністративних справах №200/5454/21, №200/4542/22 доказах, а також під час дослідження фактів у цій справі, було встановлено, що усі періоди які були зараховані відповідачем позивачу до його пільгового стажу за Списком №1 підлягають зарахуванню також до його пільгового стажу на підземних роботах передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Відповідач, як одну з причин не зарахування позивачу періодів його роботи, навчання, проходження строкової військової служби та служби в особливий період, зазначив у своєму відзиві, що у вищезазначених рішеннях суду відсутні зобов`язання про врахування пільгового стажу до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV та до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року.

Суд зауважує, що відповідно до приписів ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV, якою передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до вступної частини постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», в якій зазначено, затвердити Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищенаведене, а також наявність у позивача пільгового стажу за розрахунком права 26 років 08 місяців 06 днів, що не заперечується відповідачем по справі, та враховуючи, що цей стаж повинен бути зарахований позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, суд вважає задовольнити позовні вимоги позивача в цій частині шляхом зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з 25.03.2021 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України №1058-ІV.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень необхідним способом захисту прав позивача є: визнання протиправним та скасування рішення відповідача №84 від 18.05.2023 та зобов`язання відповідача призначити позивачу з 25.03.2021 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1: період навчання з 01.09.2003 по 31.03.2004 року та 30.06.2004 року; період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; до пільгового стажу на підземних роботах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» періодів роботи в ПрАТ ШУ «Покровське»: з 01 квітня 2004 по 29 червня 2004 року, з 27 вересня 2004 року по 12 вересня 2005 року, з 25 грудня 2006 року по 11 січня 2021 року; період навчання з 01.09.2003 по 30.06.2004 року (включно); період проходження строкової військової служби з 18.11.2005 по 02.11.2006 року; військової служби в особливий період, а саме: з 27.03.2015 по 20.06.2016, з 15.07.2016 по 24.11.2016, з 25.12.2016 по 16.07.2017, з 16.08.2017 по 29.04.2018, з 10.05.2018 по 01.07.2018, з 01.08.2018 по 23.06.2019, з 10.07.2019 по 08.09.2019, з 24.09.2019 по 21.04.2020, з 22.04.2020 по 23.11.2020 відповідно до п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі № 200/1585/24 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко