Справа № 440/10295/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 вересня 2024 року

м. Київ

справа №440/10295/23

адміністративне провадження № К/990/35466/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №440/10295/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 та пункту 1 приміток Додатку 1 та приміток Додатку 14 при обчисленні ОСОБА_2 за період з 29 січня 2020 року по 15 березня 2023 року (день звільнення) розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 10 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1,14 вказаної постанови;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб за статтею 7 Закону України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року в розмірі 2102,00 грн за період з 29 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб за статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року в розмірі 2270,00 грн за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб за статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021року №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року в розмірі 2481,00 грн за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб за статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн за період з 01 січня 2023 року по 08 лютого 2023 року (день звільнення), з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2023 рік у зв`язку зі звільненням з військової служби із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб за статтею 7 Закону України від 03 листопад 2022 рік №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки у зв`язку зі звільненням з військової служби за статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», та виплатити із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі 2684 грн з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, що передбачена частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчислених із розмірів посадового окладу та розміру окладу за військове звання із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зі статтею 7 Закону України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних підстав його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження; документу про сплату судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року, відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року повернуто особі, яка її подала.

16 вересня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №440/10295/23.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чиркіну С.М., суддям Берназюку Я.О., Шарапі В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2024 року задоволено заяви про самовідвід суддів Чиркіна С.М., Берназюка Я.О., Шарапи В.М.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2024 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Радишевської О.Р. (судді-доповідача), суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 333 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року не переглядалося судом апеляційної інстанції, то у відкритті касаційного провадження в частині його оскарження слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №440/10295/23 слід зазначити таке.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року було залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України та надано скаржнику строк на їх усунення протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 08 березня 2024 року о 02:24 в його електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Тобто останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги був день - 18 березня 2024 року.

У межах встановленого судом строку апелянт звернувся до суду з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі та про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2024 року поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року. У задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

З огляду на те, що станом на 25 березня 2024 року апелянтом не було усунуто недоліки алеляційної скарги у повному обсязі, а саме не подано документу про сплату судового збору, Другий апеляційний адміністративний суд, керуючись приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог статті 296 КАС України, а відповідні недоліки скаржником у встановлений судом строк не усунуто.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається заявник, на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №440/10295/23 необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового та зупинення виконання судового рішення не підлягають вирішенню.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі №440/10295/23.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська О.В. Кашпур С.А. Уханенко