Справа № 160/10486/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні пільг на оплату житлово-комунальних послуг, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з особливими заслугами перед Батьківщиною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснювати починаючи з 13.06.2023 нарахування ОСОБА_1 пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими пунктом 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з особливими заслугами перед Батьківщиною.
Так, в обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як Герой України, однак відповідач позбавив його таких прав. Зокрема, звернувся до відповідача із заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг для осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (має право на 100% знижку на житлово-комунальні послуги в межах норм споживання), проте йому було відмовлено. Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує наявність підстав для задоволення позовних вимог та зазначає, що 24.08.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пільги особі з особливими заслугами, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї перевищує величину доходу, який надає право на податкову соціальну пільгу (3760грн) відповідно до частини ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантій їх соціального захисту».
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 ), має звання Герой України (посвідчення серія НОМЕР_3 ).
13.06.2023 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про надання пільг передбачених п. 7 ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (звільнення від оплати комунальних послуг), як особа з особливими заслугами перед Батьківщиною.
19.01.2024, позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області з проханням детально роз`яснити рішення про відмову в наданні пільг передбачених п.7 ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
20.03.2024 було отримано відповідь від ГУ ПФУ в Закарпатській області від 12.03.2024 № 1365-943/С-02/8-0700/24, в якій зазначено, що відповідно до пунктів 3, 5 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 389 було прийнято рішення про відмову у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї перевищував граничний розмір податкової соціальної пільги у 2023 році.
Не погодившись з відмовою, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку встановленим у справі обставинам суд зазначає.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).
Відповідно до ст. 2 Закону № 3551-XII законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
Згідно зі ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Перелік осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII передбачена статтею 10 вказаного Закону.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Особами, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, вважаються особи, нагороджені орденом Героїв Небесної Сотні, Герої Радянського Союзу, повні кавалери ордена Слави, особи, нагороджені чотирма і більше медалями "За відвагу", а також Герої Соціалістичної Праці, удостоєні цього звання за працю в період Другої світової війни (ст. 11 Закону № 3551-XII).
Статтею 6 Закону України "Про державні нагороди України" № 1549-III від 16 березня 2000 року передбачено, що вищим ступенем відзнаки в Україні є звання Герой України. Звання Герой України присвоюється громадянам України за здійснення визначного геройського вчинку або визначного трудового досягнення. Герою України вручається орден "Золота Зірка" за здійснення визначного геройського вчинку або орден Держави - за визначні трудові досягнення.
Статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено перелік осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.
Так, ч. 2 ст. 11 вказаного вище Закону передбачено, що особами, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, вважаються також особи, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України та яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордену "Золота Зірка", яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів, "За мужність" трьох ступенів, княгині Ольги трьох ступенів.
З огляду на викладене, позивач є особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, що підтверджується Посвідченням сер. ГУ №000697 про присвоєння ОСОБА_1 звання Герой України з врученням ордена "Золота Зірка", яке наявне в матеріалах справи.
Пунктом 7 частини 1 статті 16 Закону № 3551-XII установлено пільгу (100%) для осіб, які мають заслуги перед Батьківщиною та членам їх сімей, а саме: від квартирної плати незалежно від форми власності житлового фонду, від оплати комунальних послуг (водопостачання, каналізація, газ, електроенергія, гаряче водопостачання, центральне опалення, а в будинках, що не мають центрального опалення, - надання палива, придбаного у межах норм, установлених для продажу населенню, та інші види комунальних послуг), від оплати скрапленого балонного газу для побутових потреб, від плати за користування домашнім телефоном і позавідомчою охоронною сигналізацією житла незалежно від виду житлового фонду.
Частиною 2 статті 16 цього ж Закону установлено, що пільги передбачені пунктами 4, 5, 7 та 12 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно Кабінетом Міністрів України прийняті постанови від 04.06.2015р. №389 "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї" та від 29.01.2003р. №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги".
Так, постанова КМУ від 04.06.2015р. №389 у пунктах 1, 2 визначає перелік послуг, на оплату яких надаються пільги та перелік осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою залежно від законодавства, у тому числі до них віднесено осіб, яким пільги установлені Законом № 3551-XII. Пунктом 3 цієї постанови установлено, що пільги надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.
Пунктами 5-11 Постанови КМУ від 04.06.2015р. №389 визначено порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу та надання пільги. Пунктом 12 цієї ж постанови установлено, що у разі, коли середньомісячний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення письмово інформує пільговиків про те, що вони не мають права на отримання пільг і можуть звернутися за житловою субсидією.
Постанову КМУ від 04.06.2015р. №389 прийнято на виконання Закону України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України".
Цим Законом доповнено частиною другу статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачались умови надання окремих пільг, визначених частиною першою цієї статті (у тому числі і пунктом 7), а саме в залежності від розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не повинен перевищувати величини доходів, яка надає право на податкову соціальну пільгу.
Однак, частину 2 статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнано такою, що не відповідає Конституції (є неконституційною) згідно із Рішенням Конституційного Суду № 12-р/2018 від 18.12.2018.
Таким чином, з 18.12.2018р. пільги, які установлені пунктами 4, 5, 7 та 12 частини 1 статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" безумовно надаються незалежно від розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї пільговика і без прив`язки до величини доходу, яка надає право на податкову соціальну пільгу.
У зв`язку із викладеним, положення постанови КМУ від 04.06.2015р. №389 не поширюються на правовідносини з надання вказаних пільг і не можуть бути застосованими у цих спірних правовідносинах, враховуючи принцип пріоритету Законів над підзаконними нормативними актами.
Застосування відповідачем положень підзаконного нормативного акту, прийнятого на виконання Закону, який визнано неконституційним, є протиправним по своїй суті. Чинний Закон № 3551-XII не установлює жодних обмежень для надання пільги, передбаченої п.7 ч.1 ст.16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому позивач має право на таку пільгу.
Беручи до уваги ту обставину, що позивач є особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною та звернувся до відповідача із заявою про надання пільг з необхідним пакетом документів, суд вважає, що на нього поширюється дія Закону № 3551-XII, зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 16 цього Закону, тобто він має право на пільги, передбачені для даної категорії осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні пільг на житлово-комунальні послуги відповідно до пункту 7 статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийнятої виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
Отже, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень реалізував свої дискреційні повноваження шляхом бездіяльності у формі невчинення дій щодо призначення відповідних пільг позивачу за наявності для цього усіх умов, належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача призначити з 13.06.2023 ОСОБА_1 пільги на житлово-комунальні послуги відповідно до пункту 7 частини 1 статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду доказів на підтвердження правомірності своєї відмови у наданні позивачу пільг, установлених п.7 ч.1 ст.16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Підсумовуючи викладене, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, а тому задовольняє позов у повному обсязі.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні пільг на оплату житлово-комунальних послуг, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як особі з особливими заслугами перед Батьківщиною.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна