Справа № 520/6900/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 р. Справа № 520/6900/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 11.06.24 по справі № 520/6900/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП»

до Державної податкової служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» (далі по тексту - позивач, ТОВ «СТО «АВТОШОП») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач, ДПС України, контролюючий орган), в якій просило суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття податкових накладних № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; №362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були складені ТОВ «СТО «АВТОШОП».

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та здійснити реєстрацію податкових накладних: № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були складені ТОВ «СТО «АВТОШОП».

- стягнути з Державної податкової служби України на користь ТОВ «СТО «АВТОШОП» всі понесені судові витрати, надавши позивачу 5-денний строк з моменту ухвалення рішення на надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність дій відповідача щодо неприйняття до реєстрації спірних податкових накладних (далі ПН) з посиланням на порушення позивачем вимог пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 (далі по тексту Порядок № 557), оскільки всі податкові накладні складені відповідно до вимог чинного законодавства, станом на день виникнення першої події та у формі, відповідній на день таких правовідносин.

Переконував, що всі спірні ПН направлено на реєстрацію новим директором ОСОБА_1 , електронний ключ якого є чинним, що підтверджується реєстрацією всіх інших податкових накладних на теперішній час, в свою чергу нечинність КЕП особи ОСОБА_2 , яким було засвідчено ці електронні документи є виключно наслідком помилкової роботи ЄРПН, яка не враховує можливість зміни відповідальних осіб, що проводиться в межах строків реєстрації податкової накладної.

До того ж, всі КЕП попереднього та діючого директора, якими засвідчено податкові накладні, приймались ДПС у ЄРПН, а відтак неприйняття контролюючим органом податкових накладних на реєстрацію з наведених з підстав є необґрунтованим.

Аналізуючи положення Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі по тексту Порядок № 1246) вказував, що чинне законодавство не містить такого обмеження у підписанні документів сформованих до призначення нового керівника підприємства, оскільки підписуючи документи, зокрема і податкові накладні, особа виступає в якості представника суб`єкта господарювання, а не від власного імені. А відтак, встановлений контролюючим органом недолік носить не законодавчий характер, а технічний, який прямо перешкоджає платникам податків, у тому числі позивачу, реалізувати покладені на них обов`язки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі № 520/6900/24 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» (в`їзд Ващенківський, буд. 4, літ. Г-1,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61010) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на не з`ясування судом всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/6900/24 та прийняти нове рішення по справі № 520/6900/24 про задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що винесене без врахування всіх фактичних обставин справи, а відтак, наявність підстав для його скасування.

Пояснив, що листом № 14/08-2 від 14.08.2023 ТОВ «СТО «АВТОШОП» звернулось до ГУ ДПС у Харківській області з повідомленням щодо порядку складення ПН, зокрема вказано, що з лютого по квітень 2022 року директором позивача був ОСОБА_2 , а тому всі ПН були підписані його підписами та ключами. З серпня 2022 року змінився генеральний директор, після зміни якого позивач намагався відправити на реєстрацію ПН за минулі періоди, але останні були відхилені через відсутність ключів та підпису попереднього генерального директора.

У свою чергу, листом від 01.09.2023 № 45850/6/20-40-04-03-10 податковий орган зазначив, що реєстрація ПН можлива за умови підписання уповноваженою особою, яка працювала у відповідний період та має чинний сертифікат підпису, на що позивачем було подано скаргу.

Крім того ДПС, у листі від 20.02.2024 № 4436/6/99-00-20-02-05-06, за результатами розгляду скарги позивача повідомило, що починаючи із 01.08.2023 внесено зміни до форми податкової накладної, а ТОВ «СТО «АВТОШОП» надіслано на реєстрацію 10 податкових накладних складених не за формою, чинною на день такої реєстрації. Також, надані позивачем КЕП не можуть бути перевірені діючими кореневими сертифікатами кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг ТОВ «ЦСК «Україна», що також унеможливлює реєстрацію зазначених у листі ПН.

Разом з цим, на думку позивача наведені вимоги податкового органу є незаконними та такими, що порушують його право на формування податкового кредиту, оскільки на сьогоднішній день втрачено ділові стосунки з колишнім директором, а відновлення його підпису є неможливим, оскільки керівником підприємства є інша особа.

Посилаючись на положення п. 187.1 ст. 187 ПК України наголошував на залишенні судом першої інстанції поза увагою того факту, що датою виникнення податкового зобов`язання, серед іншого, є дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, що у свою чергу, зумовлює необхідність складення податкової накладної за правилом першої події. Відтак, податкова накладна, яка складена іншою датою, ніж дата виникнення першої події є помилково складеною, що також виключає складення ПН іншою датою.

Переконував, що в силу приписів ст. 185 та ст. 187 ПК України об`єктивними ознаками неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку можуть бути визнані обґрунтовані сумніви (розумні припущення) контролюючого органу в наявності у спірних правовідносинах об`єкта оподаткування податком на додану вартість, тобто реальний ризик виписування особою податкової накладної за відсутності визначеної кодексом першої події. Разом з цим, у спірних правовідносинах факт обґрунтованості такого сумніву не може бути знайдено у формі свого підтвердження, що є самостійною та цілком достатньою підставою для скасування спірних управлінських волевиявлень контролюючого органу.

До того ж, невідповідність КЕП, що накладається на ПН при її реєстрації в ЄРПН ініціалам і прізвищу особи, яка її склала, не може бути єдиною підставою для невизнання податкового кредиту за такою ПН.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП», є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» 02.06.2017 року, ідентифікаційний код 41373547, перебуває на обліку Індустріального ДПІ (Основ`янський район м. Харкова) Головного управління ДПС у Харківській області, місцезнаходження: в`їзд Ващенківський 4, літ Г-1, м. Харків, 61125. Основний вид економічної діяльності за КВЕД є: 45.31 - Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 346 від 31.03.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 13:55 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 372 від 08.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:29 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 353 від 18.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:32 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 328 від 24.03.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:35 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 398 від 18.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:38 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 357 від 01.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:44 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 301 від 11.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:50 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 446 від 27.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:53 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 362 від 01.04.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 14:58 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

26.01.2024 року ТОВ «СТО «АВТОШОП» було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 326 від 29.03.2022, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_2 . Однак відповідно до квитанції від 26.01.2024 о 15:54 - «Документ доставлено до ДПС України. ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Порушено вимоги пункту 4 розділу ІІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме: помилка при знятті підпису електронного документа - Код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП».

Також судом встановлено, що листом № 14/08-2 від 14.08.2023 ТОВ «СТО «АВТОШОП» звернулось до Головного управління ДПС у Харківській області з повідомленням, стосовно складності в реєстрації податкових накладних, у якому повідомлено, що оскільки у період з лютого по квітень 2022 року генеральним директором був ОСОБА_2 , усі податкові накладні були підписані його ключами (КНЕДП). З серпня 2022 року після зміни директора позивач намагався відправити на реєстрацію податкові накладні за минулі періоди, але вони були відхилені з мотивів відсутності ключів та підпису попереднього генерального директора, який був повноважний на момент підписання податкових накладних. Запропоновано надати пояснення щодо реєстрації податкових накладних за минулі періоди при зміні генерального директора.

Головне управління ДПС у Харківській області листом № 45850/6/20-40-04-03-10 від 01.09.2023 повідомило, що реєстрація податкових накладних можлива за умови підписання уповноваженою особою, яка працювала у відповідний період та має чинний сертифікат підпису.

Позивачем було повторно надіслано до Головного управління ДПС у Харківській області звернення № 05/09-1 від 05.09.2023, на яке на яке Головне управління ДПС у Харківській області надіслало лист № 50221/6/20-40-04- 03-10 від 29.09.2023.

Не погодившись з зазначеним, позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою б/н від 30.01.2024.

Державною податковою службою України було повідомлено позивача листом № 4436/6/99-00-20-02-05-06 від 20.02.2024 про те, що починаючи з 01.08.2023 внесено зміни до форми податкової накладної. Враховуючи, що ТОВ «СТО «АВТОШОП» надіслано на реєстрацію 10 податкових накладних складених за формою не чинною на день такої реєстрації, надані позивачем КЕП не можуть бути перевірені діючими кореневими сертифікатами кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг ТОВ «ЦСК «Україна», що також унеможливило реєстрацію зазначених у листі податкових накладних, оскільки ДПС не здійснює супроводження комерційних програмних забезпечень.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із відсутності в діях контролюючого органу ознак протиправності, оскільки надіслані на реєстрацію ТОВ «СТО «АВТОШОП» податкові накладні складені за формою (J1201012), тобто не чинною на день такої реєстрації.

Судом враховано, що починаючи з 01 серпня 2023 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 17.05.2023 року № 256 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29 червня 2023 року за № 1105/40161, яким зокрема внесено зміни до форми податкової накладної/розрахунку коригування (J/F1201015, J/F1201215), про що ДПС повідомлено платників на вебсайті http://tax.gov.ua/media tsentr/novini/695379.html.

Крім того, оскільки надані позивачем КЕП не можуть бути перевірені діючими кореневими сертифікатами кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг ТОВ «ЦСК «Україна», суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах чинного законодавства України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

За змістом пп. «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі за текстом ПК України) об`єктом оподаткування є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами 1, 2, 9, 10, 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком №1246.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі також - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно із пунктом 20 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, усі податкові накладні скріплюються електронними цифровими підписами посадових осіб платника податку та електронним цифровим підписом (за наявності), що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця). Податкова накладна не скріплюється електронними цифровими підписами (печаткою) отримувача (покупця) товарів/послуг.

Накладання електронних цифрових підписів посадових осіб (печаток) платника податку здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з положеннями пунктів 13-15 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Дослідивши квитанції про неприйняття документів, колегією суддів встановлено, що підставою для неприйняття до реєстрації податкових накладних ТОВ «СТО «АВТОШОП» № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 встановлення порушень вимог пункту 4 розділу ІІІ порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, а саме помилка при знятті підпису електронного документа код: 15/0 Помилка перевірки сертифіката кореневим сертифікатом КНЕДП.

З наданих до матеріалів справи пояснень колегією суддів встановлено, що неприйняття спірних ПН ДПС України обґрунтовує тим, що їх реєстрація можлива лише за умови підписання уповноваженою особою, яка працювала у відповідному періоді та має сертифікат підпису.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів передбачені Законом України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі по тексту Закон № 851-IV).

Відповідно до статті 6 Закону № 851-IV для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Згідно зі статтею 1 Закону № 851-IV суб`єкти електронного документообігу - автор, підписувач, створювач електронної печатки, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.

Відповідно до пунктів 1 8 розділу ІІ Порядку № 557, суб`єкти електронного документообігу самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. В інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні електронні інформаційні ресурси або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися рівень захисту цієї інформації, який відповідно до законодавства має відповідати ступеню обмеження доступу до неї.

Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронній та паперовій формі, із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису та печатки (за наявності), керуючись цим Порядком.

Після накладання кваліфікованого електронного підпису автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) з використанням засобів електронного зв`язку до адресата протягом операційного дня.

Електронні форми документів у форматі за стандартом на основі специфікації eXtensibleMarkupLanguage (XML) оприлюднюються на офіційному вебпорталі ДПС.

У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Автоматизована перевірка електронного документа включає, зокрема: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису та печатки (за наявності) відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги", перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису та печатки (за наявності) підписувачів у встановленому порядку, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту), перевірку обов`язкових реквізитів; перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається кваліфікована електронна печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Пунктом 10 Порядку № 1246, передбачено, що до Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:

кваліфікованого електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;

кваліфікованого електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою - підприємцем.

При цьому розрахунок коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), приймається до Реєстру, якщо він складений з накладенням постачальником (продавцем) та отримувачем (покупцем) кваліфікованого електронного підпису відповідно до абзаців першого - третього цього пункту.

Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку повідомляє про таку особу, в тому числі дані кваліфікованого сертифіката відкритого ключа зазначеної особи, орган ДПС за основним місцем обліку (за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Колегія суддів враховує, що з аналізу наведених норм не вбачається одночасне обов`язкове складання та направлення на реєстрацію до ЄРПН податкових накладних однією особою, а отже неможливості складання та подання на реєстрацію до ЄРПН з відповідним накладенням кваліфікованого електронного підпису різними керівниками постачальника (продавця).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 160/18959/21, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів контролюючого органу про те, що податкова накладна приймається на реєстрацію виключно за умови підписання та направлення її на дату реєстрації чинним кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з 02.12.2019 по 02.08.2022 генеральним директором ТОВ «СТО «АВТОШОП» був ОСОБА_2 .

Так, податкові накладні № 346 від 31.03.2022, № 372 від 08.04.2022, № 353 від 18.04.2022, № 328 від 24.03.2022, № 398 від 18.04.2022, № 357 від 01.04.2022, № 301 від 11.04.2022, № 446 від 27.04.2022, № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 складено та підписано діючим на той час генеральним директором ТОВ «СТО «АВТОШОП» ОСОБА_2 .

Водночас, рішенням учасника № 02/08/2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» від 02.08.2022 (а.с. 56) вирішено звільнити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з посади генерального директора Товариства з 02.08.2022 та виключити його зі складу осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Також вирішено призначити на посаду генерального директора Товариства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 з 03.08.2022 року та внести його до складу осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Матеріалами справи підтверджено, що всі спірні податкові накладні подано на реєстрацію 26.01.2024, тобто під час перебування на посаді генерального директора ОСОБА_1 та із накладенням його кваліфікованого електронного підпису, що сторонами не спростовується.

Таким чином, оскільки всі податкові накладні підписані кваліфікованим електронним підписом діючого станом на момент їх подання на реєстрацію генерального директора, у контролюючого органу не було підстав для їх неприйняття.

При цьому, варто зазначити, що дата виникнення обов`язку скласти податкову накладну та гранична дата її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування не збігається в часі. Визначення дати виникнення обов`язку скласти податкову накладну безпосередньо пов`язано з настанням першої події відповідно до статті 187 ПК України, а дати реєстрації в ЄРПН - від зазначеного в абз. 14 - 18 п.201.10. статті 201 ПК України граничного строку для подання податкових накладних на реєстрацію.

Колегією суддів враховано, що датою виникнення податкового зобов`язання є, серед іншого, дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, що в свою чергу зумовлює необхідність складення податкової накладної відповідно до пункту187.1 статті 187 ПК України за правилом "першої події".

Відтак, податкова накладна, складена іншою датою, ніж дата виникнення "першої події", є помилково складеною податковою накладною.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у пункті 201.1. статті 201 ПКУ закріплені обов`язкові реквізити, які мають бути зазначені в податковій накладній, до яких належать: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

З аналізу наведеної норми слідує, що податковим законодавством визначено вичерпний перелік обов`язкових реквізитів, зазначивши які, платник податку вважає податкову накладну складеною.

Водночас серед вищенаведених реквізитів, відсутня вказівка на обов`язковість наявності в податковій накладній підпису особи, яка уповноважена на складення податкової накладної на дату її реєстрації в ЄРПН.

Натомість, з положень частини 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» слідує, що електронний документ вважається створеним з моменту накладання електронного підпису його автором.

При цьому, дату (час) накладення підпису можливо встановити безпосередньо з електронного документа, оскільки в електронному підписі та документі має бути використана кваліфікована електронна позначка часу (стаття 26 Закону України "Про електронні довірчі послуги").

Таким чином, електронний документ вважається створеним з моменту (часу) накладання підпису автором документа (тобто стороною, що створила, цей документ) і цей факт фіксується в електронному підписі, як реквізит "Час підпису".

Наведене дає підстави стверджувати, що створення електронного документа податкової накладної не є тотожним її оформленню платником податків на виконання вимог статті 201 ПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у спірних правовідносинах склалася ситуація, коли у проміжок часу з дати виникнення обов`язку скласти податкову накладну до дати подання її на реєстрацію у позивача змінився керівник, та відповідно було змінено і кваліфікований електронний підпис директора. Водночас, електронні документи - податкові накладні ТОВ «СТО «АВТОШОП» підписано чинним електронним цифровим підписом нового керівника та подано їх до контролюючого органу для реєстрації, що свідчить про дотримання позивачем вимог статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

При цьому, недосконалість законодавства та програмного забезпечення (телекомунікаційної системи) не може бути причиною неприйняття податкової накладної, враховуючи, що накладення кваліфікованого електронного підпису діючого керівника не завадить ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань. До того ж, діючий порядок не передбачає такої підстави для відхилення реєстрації податкової накладної як зміна посадової особи, що склала податкову накладну на посадову особу, яка подала її на реєстрацію.

Колегія суддів зазначає, що у разі подання платником податків податкових накладних на реєстрацію з порушенням граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, до нього можуть бути застосовані штрафні санкції відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України, однак негативних наслідків у вигляді неприйняття таких накладних на реєстрацію податковим законодавством не передбачено.

Варто зазначити, що відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН згідно з вимогами пункту201.10 статті 201 ПК України не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Колегія суддів зауважує, що в силу частини 2 статті 2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Натомість застосування податковим органом у спірних правовідносинах формального підходу до вирішення питання про прийняття податкових накладних до реєстрації не відповідає принципу пропорційності рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки має наслідком перешкоджання виконанню платником податків його обов`язку, встановленого пунктом 201.1 статті 201 ПК України, без належного обґрунтування необхідності або ж доцільності прийняття такого рішення у розрізі реалізації відповідачем повноважень з адміністрування податків та зборів.

ДПС України під час судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у прийнятті до реєстрації спірних податкових накладних, складених позивачем, у ЄРПН.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів дійшла висновку про неправомірність дій ДПС України щодо відмови у прийняті до реєстрації податкових накладних № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 та вважає, що відповідач при їх вчиненні діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для справи, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, що в свою чергу, зумовлює задоволення вимог апеляційної скарги в цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновком суду першої інстанції щодо поширення на спірні правовідносини дії наказу Міністерства фінансів України від 17.05.2023 № 256 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства фінансів України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.06.2023 за № 1105/40161, яким внесено зміни до форми податкових накладних, оскільки складення спірних податкових накладних за формою (J1201012) відбулось ще задовго до набрання чинності вказаного наказу.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не встановлено фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для його скасування.

Поряд із зазначеним, суд апеляційної інстанції, з огляду на те, що фактично відповідачем не було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України прийняти до реєстрації спірні податкові накладні датою їх подання на реєстрацію до Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій контролюючого органу, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/6900/24 підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій про сплату судового збору від 15.03.2024 № 40195 та від 22.03.2024 № 40210 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 24224,00 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивачем заявлено 10 вимог немайнового характеру.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, враховуючи те, що в суді першої інстанції розмір судового збору становив 24224,00 грн, а відтак, сума судового збору, яка підлягала сплаті при зверненні до суду апеляційної інстанції становить 29068,80 грн (24224,00*1,5*0,8).

Натомість, згідно з наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 12.06.2024 № 40415 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 32702,40 коп.

Колегія суддів роз`яснює позивачу, що у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач не позбавлений права подання до суду окремого клопотання про повернення судового збору, надмірно сплаченого під час звернення до суду в розмірі 3633,60 грн.

З огляду на викладене, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до частини 6 статті 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 53292,80 грн (п`ятдесят три тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/6900/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття податкових накладних № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були складені ТОВ «СТО «АВТОШОП» - задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття податкових накладних № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були складені ТОВ «СТО «АВТОШОП».

Зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) прийняти на реєстрацію податкові накладні: № 346 від 31.03.2022; № 372 від 08.04.2022; № 353 від 18.04.2022; № 328 від 24.03.2022; № 398 від 18.04.2022; № 357 від 01.04.2022; № 301 від 11.04.2022; № 446 від 27.04.2022; № 362 від 01.04.2022, № 326 від 29.03.2022, які були складені ТОВ «СТО «АВТОШОП» (в`їзд Ващенківський, 4, літ. Г-1, м. Харків, 61125, ) датою їх подання на реєстрацію до Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО «АВТОШОП» (в`їзд Ващенківський, 4, літ. Г-1, м. Харків, 61125, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 53292,80 грн (п`ятдесят три тисячі двісті дев`яносто дві) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій