Справа № 420/8079/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8079/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінська О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

12.03.2024 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці для лікування після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 14.10.2022 по 31.10.2022, з 03.11.2022 по 29.11.2022, з 26.12.2022 по 29.12.2022, з 30.12.2022 по 29.01.2023, з 29.03.2023 по 17.04.2023, з 24.04.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 05.07.2023, з 01.08.2023 по 10.01.2024, з 15.01.2024 по 13.02.2024;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці для лікування після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 14.10.2022 по 31.10.2022, з 03.11.2022 по 29.11.2022, з 26.12.2022 по 29.12.2022, з 30.12.2022 по 29.01.2023, з 29.03.2023 по 17.04.2023, з 24.04.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 05.07.2023, з 01.08.2023 по 10.01.2024, з 15.01.2024 по 13.02.2024.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.03.2024 справа розподілена на суддю Корой С.М.

18.03.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

У зв`язку зі звільненням судді Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М. з посади, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024, за результатами визначено головуючою суддею Харченко Ю.В.

У зв`язку тимчасовою непрацездатністю судді Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024, за результатами визначено головуючою суддею Скупінську О.В.

08.07.2024 ухвалою судді прийнято до провадження справу №420/8079/24 за ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Розпочато розгляд справи №№420/8079/24 спочатку. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху, з наданням строку на усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви, із зазначенням поштового індексу позивача, адрес електронної пошти позивача та відповідача, а також зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

18.07.2024 до суду (вхід.№ЕС/29630/24) від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали від 08.07.2024.

23.07.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, відкрито провадження та ухвалено розглядати справу судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст. 262 КАС України.

Відповідно до матеріалів справи, представником позивача до суду 10.04.2024 (вхід.№ЕС/14522/24) була подана заява про зміну предмету позову та надано позовну заяву у наступній редакції:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці для лікування після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 14.10.2022 по 31.10.2022, з 03.11.2022 по 29.11.2022, з 26.12.2022 по 28.01.2023, з 29.03.2023 по 17.04.2023, з 24.04.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 05.07.2023, з 01.08.2023 по 10.01.2024, з 15.01.2024 по 13.02.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці для лікування після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 14.10.2022 по 31.10.2022, з 03.11.2022 по 29.11.2022, з 26.12.2022 по 28.01.2023, з 29.03.2023 по 17.04.2023, з 24.04.2023 по 06.06.2023, з 14.06.2023 по 05.07.2023, з 01.08.2023 по 10.01.2024, з 15.01.2024 по 13.02.2024.

24.09.2024 суд ухвалив заяву позивача про зміну предмету позову задовольнити; прийняти до розгляду позовні вимоги у редакції заяви від 10.04.2024 (вхід.№ЕС/14522/24).

02.04.2024 до суду (вх.№ЕС/13577/24) та 01.08.2024 (вх.№ЕС/31724/24) від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує.

10.04.2024 до суду (вх.№ЕС/14520/24) від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 01.03.2022 по 13.02.2024.

У період з 07.03.2022 по 12.10.2022 ОСОБА_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах Одеської, Миколаївської, Херсонської областей.

22.09.2022 матрос ОСОБА_1 біля н.п. Білогірка Херсонської області, в районі виконання завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини, під час виконання бойового завдання, внаслідок ворожого мінометного обстрілу отримав бойове травмування, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 20.10.2023 № 2189.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії №776 від 21.02.2024:

«Травма матроса ОСОБА_1 , 1987 р.н.: «Наслідки закритої травми (22.09.2022р.) правового колінного суглобу, розриву медіального меніска, лікований оперативно у вигляді зміцнілих рубців, без ознак запалення, без порушення функцій», що підтверджуються медичними та військово-обліковими документами, - ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Захворювання: «Поперекова радикулопатія з больовим синдромом та незначним порушенням функцій. Росповсюджений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта з деформуючим спондильозом Th7-Th8, ункоартроз С5-С6 праворуч, деформуючий артроз реберно-хребцевих зчленувань на рівні Th10 з больовим синдромом, без порушення функцій. Деформуючий артроз обох колінних суглобів з больовим синдромом та незначним порушенням функцій», - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Захворювання: «Вузловий еутиреоїдний зоб», - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Відповідно до виписки №2951/877 від 31.10.2022 із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення КП «Саратська ЦПМСД», ОСОБА_1 з 14.10.2022 по 31.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписки №10020 від 29.11.2022 із медичної карти стаціонарного хворого КП «ГКБ №1», ОСОБА_1 з 03.11.2022 по 29.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у лор-відділенні.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» Білгород-Дністровської районної ради, 30.11.2022 проведено медичний огляд матроса ОСОБА_1 та зроблено висновок, що травматичне пошкодження 26.12.2022 внутрішнього меніска правового колінного суглоба. Стан після артроскопії, резекції пошкодженої ділянки меніска правого колінного суглоба, ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ та ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до виписного епікризу хірургічного відділення Центральної районної лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області, матрос ОСОБА_1 з 26.12.2022 по 29.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом травматичне пошкодження внутрішнього меніска правого колінного суглоба.

Відповідно до довідки клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від 29.11.2022 № 6638 ОСОБА_1 на підставі статті 48 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2022 №362, матрос ОСОБА_1 з 29.12.2022 по 27.01.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я.

Відповідно до виписки №1361/513 від 17.04.2023 із медичної карти стаціонарного хворого терапевтичного відділення КП «Саратська ЦПМСД», ОСОБА_1 з 29.03.2023 по 17.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1136/627 від 24.05.2023 Білгород-Дністровської центральної районної лікарні, ОСОБА_1 з 24.04.2023 по 24.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписного епікризу хірургічного відділення Центральної районної лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області, матрос ОСОБА_1 з 25.05.2023 по 06.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до Індивідуального плану комплексної реабілітації (абілітації), ОСОБА_1 у період з 14.06.2023 по 05.07.2023 проходив комплексну реабілітацію у Білгород-Дністровській міській багатопрофільній лікарні з діагнозом посттравматичний артрит, сіно віт колінних суглобів.

Відповідно до короткої виписки із історії хворого №399/23, 251/24 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради, ОСОБА_1 з 01.08.2023 по 14.12.2023, з 14.12.2023 по 21.12.2023, з 21.12.2023 по 10.01.2023 та з 15.01.2024 по 13.02.2024 був госпіталізований з діагнозом: «Стійкий, різко виражений посттравматичний стресовий розклад у вигляді затяжного тривожно-депресивного стану, резистентний до лікування».

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Так, Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402).

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

У відповідності з пп. 2.4.5 п. 2.4 глави 2 розділу I Положення №402, ВЛК регіону має право: приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

У відповідності з пп. 2.4.10 п. 2.4 глави 2 розділу I Положення №402, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Главою 21 розділу II Положення №402 визначений порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.

Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно пункту 21.2 глави 21 розділу II Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

б) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;

в) Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

г) Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

ґ) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

д) Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

е) Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;

є) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ж) Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової - служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

з) Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;

и) Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу;

к) Поранення(травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

Підпункт а пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 передбачає: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Підпункт ґ пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 передбачає: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

З аналізу пункту 1 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини;

перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії №776 від 21.02.2024:

«Травма матроса ОСОБА_1 , 1987 р.н.: «Наслідки закритої травми (22.09.2022р.) правового колінного суглобу, розриву медіального меніска, лікований оперативно у вигляді зміцнілих рубців, без ознак запалення, без порушення функцій», що підтверджуються медичними та військово-обліковими документами, - ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Захворювання: «Поперекова радикулопатія з больовим синдромом та незначним порушенням функцій. Росповсюджений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділу хребта з деформуючим спондильозом Th7-Th8, ункоартроз С5-С6 праворуч, деформуючий артроз реберно-хребцевих зчленувань на рівні Th10 з больовим синдромом, без порушення функцій. Деформуючий артроз обох колінних суглобів з больовим синдромом та незначним порушенням функцій», - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Захворювання: «Вузловий еутиреоїдний зоб», - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

В той же час з медичної документації, на яку позивач посилається як на підставу нарахування спірної додаткової винагороди, не вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у спірний період, а саме: з 14.10.2022 по 31.10.2022, з 03.11.2022 по 29.11.2022, з 29.03.2023 по 17.04.2023, з 24.04.2023 по 24.05.2023, з 25.05.2023 по 06.06.2023 з 01.08.2023 по 10.01.2024, з 15.01.2024 по 13.02.2024 саме у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), що пов`язане із захистом Батьківщини: «Наслідки закритої травми (22.09.2022р.) правового колінного суглобу, розриву медіального меніска, лікований оперативно у вигляді зміцнілих рубців, без ознак запалення, без порушення функцій».

На переконання суду надана медична документація підтверджує перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку із захворюванням, а не пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), що не є тотожним, а відтак відсутні підстави для нарахування відповідачем додаткової винагороди у збільшеному до 100000,00 грн розмірі.

Отже, у задоволенні позовних вимог у цій частині суд відмовляє.

Щодо позовних вимог в частині бездіяльності відповідача про не нарахування додаткової винагороди під час перебування ОСОБА_1 у період з 26.12.2022 по 29.12.2022, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що у вказаний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), що пов`язане із захистом Батьківщини, а відтак позовні вимоги за вказаний період є обгунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/11810/24 від 12.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустці для лікування після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 29.11.2022 по 28.12.2022, з 26.06.2023 по 10.07.2023 та з 19.07.2023 по 31.07.2023. Позов задоволено частково, а відтак суд похідну позовну вимогу задовольняє шляхом зобов`язання нарахування та виплати додаткової винагороди з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині бездіяльності відповідача про не нарахування додаткової винагороди під час перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування, а саме у період з 29.12.2022 по 27.01.2023, суд не вважає такою бездіяльність протиправною, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що поранення (контузія, травма, каліцтво) позивача, пов`язана із захистом Батьківщини є тяжким, що є імперативною умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині бездіяльності відповідача про не нарахування додаткової винагороди під час перебування ОСОБА_1 на реабілітації, а саме у період з 14.06.2023 по 05.07.2023, суд зазначає, що згідно визначення, наведеного у частині першій статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі; реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт; реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем.

У свою чергу, згідно визначення понять, наведеного у частині першій статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.

Таким чином, реабілітаційний центр є закладом охорони здоров`я.

Проте, суд не вбачає бездіяльність відповідача щодо не нарахування додаткової винагороди у період проходження позивачем реабілітації у вказаний період, оскільки згідно з дослідженою медичною документацією відсутні докази, що позивач проходив реабілітаційне лікування саме в умовах стаціонару.

Розрахунок додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн є компетенцією командирів (начальників) військової частини як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок розрахувати та виплатити позивачу зазначену грошову винагороду, а відтак похідні позовні вимоги, є такими, що підлягають частковому задоволенню також.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 26.12.2022 по 29.12.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після поранення (травми, пов`язаної із захистом Батьківщини) за період з 26.12.2022 по 29.12.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА